l6 CLAES ANNERSTEDT 
15. ANDREAS NORRELIUS. 
Född 1679, student 1694, magister 1710, docent 23 febr. 1713, fil. 
adjunkt 22 juli 1720, akademisekreterare 13 juli 1723, vice bibliotekarie 
2 aug. 1729, bibliotekarie 26 aug. 1735, död 29 dec. 1749. 
Denne underlige, något inskränkte man, som visserligen på 
det orientaliska området ägde ej ringa beläsenhet, men i öfrigt 
saknade den verklige vetenskapsmannens blick och mångsidighet, 
uträttade ej något märkligt hvarken inom biblioteket eller för 
bokkunskapen. Tvärtom förlamade hans ogenhet i ej ringa 
grad institutionens verksamhet. 1740 utverkade han vidunder- 
ligt nog ett kungligt bref, som, med anledning af vissa miss- 
bruk från de låntagande professorernas sida, nästan helt och 
hållet förbjöd all utlåning; den orimliga ukasen återkallades först 
efter 5 år. Liksom Wallin drabbades han af obehaget att se 
anvisningar 1738 gifvas å bibliotekets kassa för instrumentinköp 
(det var denna gång fysiska, bestälda af Sam. Klingenstjerna), 
men, lyckligare än Wallin, befriades han 1748 aldeles från denna 
post, ja fick till och med ett betydande extra anslag för inköp af 
böcker å Gramska auktionen i Köpenhamn. 
Af förvärfven i hans tid kunna påpekas i) inköpet 1738 af 
botaniska verk och orientaliska Mss. från Olof Celsius d. ä., 2) 
d:o 1739 af turkiska böcker tryckta i Konstantinopel, 3) löjt- 
nant Renats gåfva af fyra kartor af Kinesiskt-Dsungariskt ur- 
sprung, som denne öfverkommit i Sibirien. 
I Norrelii tid utgaf Olof Celsius (då hans vicebibliotekarie) 
år 1745 sin 'Bibliothecce Upsaliensis historia', som, ehuru i mycket 
ett hastverk, dock har förtjänsten af att vara det första försöket att 
gifva en teckning af institutionens öden. Norrelius, som inner- 
ligt afskydde sin medhjälpare, utgaf då följande år under titeln 
'Anonymi in Bibi. Upsal. historiam . . . Stricturae' en berättigad, 
men gallsprängd och i åtskilhgt pueril kritik af detta arbete. 
Obegripligt är, att det lyckades honom, hvad som ej varit 
möjligt för Wallin, att 1744 utverka kanslerns bifall till en om- 
byggnad af lokalen, som dock sedan fortgick så långsamt, att 
den afslöts först 1757. 
