UPSALA UNIVERSITETSBIBLIOTEKS LEDARE 13 
korrespondans och polska statspapper, som Bergius under nor- 
diska kriget öfverkommit i Heilsberg, hvaraf tyvärr åtskilligt 
1810 frånhändes biblioteket. 1712 öfverkom Benzelius de bägge 
dyrbara volymerna af Hogenskild Bjelkes samlingar i Sveriges 
historia. 1717 köptes ur orientalisten M. Enemans samlingar 
åtskilliga dyrbarheter, däribland den högt skattade kartan öfver 
Mekka, och samma år på Brennerska auktionen Benzo's kost- 
bara Historia imperatoris Henrici III och efter bröderna Sala- 
nus ett trettiotal isländska sagor. 1718 köptes från Olof Celsius 
d. ä. Diarium Vadsten ense och domkyrkans gamla memorialbok, 
två af vår medeltids vigtigaste källor. 1719 köptes 66 hand- 
skrifter som tillhört Johannes Schefferus, och 2 år senare aflem- 
nade Benzelii broder Henrik 16 orientaliska Mss. och 11 dylika 
tryckalster, som han för bibhotekets medel uppköpt under sin 
österländska resa. Äfven inköpet af den kostbara Palmskiöldska 
samlingen hade Benzelius förberedt, ehuru den aflemnades först 
efter hans afgång. 
1705 lemnade den märklige forskningsresanden J. G. Sparf- 
venfeldt sin lärde vän 61 handskrifter och 41 dyrbara böcker; 
af de förra voro 41 orientaliska, 8 grekiska och 7 latinska; 
gåfvan utökades ytterligare 172 1 — 22 med 197 böcker och 10 
handskrifter. 1703 gaf Olof Celsius d. ä. 25 armeniska böcker och 
1715 öfverste S. A. Sture öfver 30 turkiska Mss. m. m. 
Benzelius var ock den förste, som omsorgsfullt bevarade bi- 
bliotekets egna aktstycken, ett föredöme, som hans efterföljare 
väl mycket försummade; likaså begynte han hopsamla så mycket 
som möjligt af Upsala-dissertationerna och hade redan 1714 fått 
ihop 836 stycken. Han gjorde ock en verklighet af konsistoriets 
tidigare fattade beslut att prenumerera på de större literära tid- 
skrifterna, han insåg fullväl betydelsen af att underhålla berö- 
ringen med samtidens vetenskapliga arbete. Han har ock på en 
tid, då litteraturhistorien ej räknades till universitetets läroäm- 
nen, på eget initiativ år 1704 begynt en kurs i biblioteket i 
detta ämne, som fortgick i 5 terminer och ånyo upptogs 1709 
och 1712; att den ej sträckte sig utöfver den orientaliska och 
klassiska litteraturen var med hänsyn till tidehvarfvets teolo- 
