PEDER SWARTS GENSVAR 1558 151 
Hueni der liaffuer it brudet suerd, 
Hand lade det bliffue i skede. 
Om hand vil rida i herre ferd, 
Oc fecte met de vrede. 
Kong Gustaff aff Siierig den mectige mand 
Hand loed sin viHe (visdom) kiende, 
En kronick screff hand met egen haand, 
I Danmarck ind at sende. 
Hand spotter saa mangen erhg mand 
I Danmarckis kongis rige, 
Hand er nu groed saa hoyt paa stånd, 
Hand mien. hand haffuer ey lige. 
Sit fengsel staal sig fra, 
Fick en fordantz met kagen i Lybeck: 
Ku suantz.' 
Från svensk sida saknades ej alldeles betänkligheter mot 
att på sätt som skett besvara danskarnas krönika. I ett mycket 
känt och ofta citerat, ur flera synpunkter märkligt aktstycke, 
som redan år 1751 publicerades av O. Celsius', uttalar sig Gustaf 
Vasas pohtiske agent i Tyskland, den lärde Jöran Gylta', 
om Gensvarets olämplighet. 
'■ I övermåttet av sina känslor tillgriper Johan Friis till sist det gamla öknamnet 
»korumpa», som danskarna uppfunnit i anknytning därtill, att Gustaf Vasa efter 
flykten från Kalö åtföljde några oxdrivare, innan han, iklädd bondekläder, nådde 
fram till Lybeck. Sören Norby brukar år 1526 om konung Gustaf dels uttrycket 
»konick Koeschwancz aus Schweden» (se Hanserecesse von 1477 — 1530, Bd 9 (Miin- 
chen & Leipzig 1913), s. 414), dels uttrycket »konungh korumpe» (se K. Gustaf I :s 
^^g: 3. 1526 (Sthm 1865), s. 392); det förra stället finnes citerat i NTBB, Årg. 5 (1918) 
s. 27 av doc. G. C.\RLSSON, som ock fäst min uppmärksamhet på det senare. Vilken 
verklig eller uppdiktad händelse i Gustaf Vasas liv som uttrycket »fördans med 
käken i I^ybeck» anspelar på, är mig icke bekant. Belysande för öknamnets upp- 
komst och sega kvarblivande är ett ställe i den av kanslern Friedrich von Westen 
förda resejournalen under Greve Edzards af Ostfriesland resa till Sverige år 1558 (se 
K. Gustaf I :s reg., 28, s. 651): »Auch wirt dem koningk von Schweden daselbs (o: i 
Lybeck) manigerlei nachgeredt, und heissen inen den Schwedischen oxendreiber». 
- O. Celsius, Monumenta politico-ccclesiastica ex archivo Palmskiöldiano niinc 
primiim in lucem edita; denna urkundspublikation utgavs i en disputationssvit i 
Uppsala åren 1750 — 1753. — Jöran Gyltas åsyftade aktstjxke upptager s. 53 — 61. 
' Om Jöran Gylta. se Biographiskt Lexicon, Bd 5 (Ups. 1839), s. 369 och där åbe- 
ropad litteratur. De där meddelade biografiska och litterära upplj^sningarna äro i 
behov av en revision. Egendomligt nog finnes Jöran Gylta upptagen bland Lyskan- 
ders Scriptores Danici; se H. F. Rordam, K. C. Lyskanders Levned etc, 230 f. 
Undersökas bör, om icke den samling av Gjdtasläktens papper, som omtalas av F. 
Ödberg i Vestergötlands forminnesfören:s tidskrift, [Bd i:] H. 8/9 (1897), s. 95, inne- 
håller något om Jöran. 
