156 AXEL NELSON 
Vad Sven Elofssons marginalanteckningar angår, liar Klem- 
ming efter hans originaluppteckning publicerat' den, som rör 
författarskapet till Gensvaret; den var emellertid förut känd 
genom Celsius' historia- och även citerad av Geijer.^ Ännu en 
annan anteckning av hans hand, som icke blev medtagen i den 
Palmskiöldska avskriften och därför undgått uppmärksamheten, 
förtjänar anföras. Till det bekanta stället om skolornas förfall 
(Celsius s. 56) har Sven Elofsson i kanten anmärkt: »N. B. 
Rade Gud at thz icke går oss nu öffuer, hac tempestate turbulen- 
tissima, effter nu myket mindre sorgh ther om drags, än då skedde 
när thenne Epistel skreffz [framledne konungh Erich til, när 
han war utwald konungh]». De av mig inklamrade orden äro 
av Sven Elofsson själv överstrukna, men av stort intresse, ty 
de visa, dels att hans anteckningar tillkommit efter år 1577 (året 
för konung Eriks död), dels att Sven Elofsson en tid haft, men 
satens nationalitet och höga stäUning, att icke tala om vissa stihstiska egendomlig- 
heter nödgade till antagandet, att brevet ursprungUgen varit avfattat på latin; här- 
emot stred emellertid slutet, som icke verkade översättning. Redan innan jag när- 
mare granskat de ovan omtalade Gyltahandlingarna i Riksarkivet, tänkte jag mif^ 
hypotetiskt, att det av Celsius tryckta aktstycket var en kontamination av två brev. 
På grund av vissa beröringspunkter i innehållet torde emellertid de bägge breven 
ha tillkommit vid ungefär samma tidpunkt. Det senare brevets adressat är möjligen 
hertig Erik; härför talar i viss mån Sven Elofssons i det följande omtalade, en gång 
gjorda, men sedan utstrukna anteckning om, att det första brevet skrivits till hertie; 
Erik, samt den omständigheten, att hertig Erik, såsom förut omtalats, den 24 sept. 
1559 avlät ett brev till Gylta, vari han för viktiga ärendens skull kallar honom till 
Kalmar. Klemming, som själv antog, att det av honom offentliggjorda brevet var 
ställt till konung Gustaf, har å det Engeströmska bladet antecknat, att enhgt E. 
Palmskiöld, Bibliographia Sveo-Gothica, P. I (handskr. i Kungl. Biblioteket i Stock- 
holm Rålambska saml. nr 23 4:0), fol. 119 brevets adressat är hertig Erik. Detta 
Palmskiölds påstående stämmer visserligen alls icke med hans (eller hans skrivares! 
i det föregående behandlade sätt att avskriva och hopsvetsa de bägge Gyltabreven; 
när dessa emellertid — som jag tror mig hava uppvisat — hava olika adressater, 
finnes intet, som direkt hindrar — men väl ett och annat, som antyder — , att det 
senare brevet verkligen är ställt till hertig Erik. 
' G. E. Klemming, Ur en antecknares samlingar [2:a uppl.], s. 234. 
- O. Celsius, K. Gustaf I:s historia, D. 2, s. 327. 
^ E. G. Geijer, Svenska folkets historia, D. 2, s. 144 f. — Geijer citerar emeller- 
tid som källa Sven Elofssons Paralipomena bland de Nordinska handskrifterna i UB. 
Jag har icke kunnat finna detta ställe varken i den tryckta editionen av Paralipomena 
(i Handlingar rörande Skandinaviens historia, D. 12 (Sthm 1825), s. gi — 239) eller i 
de 5 avskrifter (E 249, 250, 262, 274 och Palmsk. 26 b), som finnas i UB. Möjligen 
föreligger en förväxling med den Palmskiöldska handskriftstomen 26, s. 1325. 
