158 AXEL NELSON 
och är nog sörgeligit att sådana wictige saker så lettferdeligen schole hoss oss 
tracterede bliffua. Man holler thz för then störste dygd att kunne hade och 
banne the danske, ändog att emellenn oss och them äre giorde och gångne för- 
bund och fridestånd, dog achter jag oss altid nyttiger att holle tilbake mett 
försmädelser och bannor, så länge wij och nödgas att holle tilbaka mz förssmäde- 
lige och onde gerninger» o. s. v. 
I det andra brevet framhåller han likaledes, att den danska 
krönika, emot vilken Gensvaret vänder sig, icke är ny, och tilläg- 
ger som bevis, att han »confereret bådhe exemplaria tilsamme»; 
dessa exemplar böra hava varit upplagorna av år 1555 och 1534, 
vilkas fullständiga likhet ovan framhållits. Att Gylta även 
eljest och t. o. m. inför danskar uttalat sig mot hetsen mellan 
svenskar och danskar, därpå må anföras ett synnerligen belysande 
exempel. I ett år 1573 utgivet arbete omtalar Er asmus Laetus, 
att Gylta, som han i snille, lärdom och historiska insikter jäm- 
ställer med de främsta, under samtal med honom en gång (Gylta 
var då sedan länge död) yttrat sig synnerligen skarpt om Johan- 
nes Magnus' Historia och spått, att ur hans sådd olyckor — sju- 
årskriget! — skulle uppväxa.' 
Sedan länge är observerat, att av Gensvaret föreligga två 
upplagor, båda med tryckåret 1558. Den tidigaste iakttagelsen 
möter hos J. Lexelius^ som meddelar, att han har att tacka 
en »vir ad hane Academiam praeclarus» (varmed möjligen åsyftas 
den forne frejdade universitetsbibliotekarien, numera ärkebis- 
kopen och prokanslern Erik Benzelius^ åt vilken Lexelius till 
på köpet tillägnat sin avhandling) för påpekandet, att Gensvaret 
utkommit två gånger samma år under skilda titlar. Lexelius 
anför de bägge titlarna: 1° Een liten Crönike o. s. v. (se fig. i) 
och 2° Sanferdige Suar o. s. v. (se fig. 3) och framhåller, att 
tvenne olika upplagor måste föreligga, enär den under 2° anförda 
har åtskilliga verser ändrade eller tillagda i jämförelse med den i 
' Se C. Er.\smus AFichaelius Laetus, Margaretica (Frankfurt a. M. 1573), 
foL b 3. (Denna viktiga hänvisning har jag hämtat från H. F. Rordam, Historie- 
skrivningen etc, s. 85.) 
' J. Lexelius, De caussis raritatis lihrorum, P. 2 (1743), s. 9. 
' Ett av de UB tillhöriga tre exemplaren (sign. 10: 125) har fordom tillhört 
Lexelius' förmodade sagesman, enligt den egenhändiga ägareanteckningen å titel- 
bladet: »Er. Benzelii. anno 1743». 
