200 O. WALDE 
fadern, vilken avled redan 1550.' Först med året 1568 få vi 
närmare underrättelser om ett av Bielke gjort större bokför- 
värv, då han under fångenskapen i Danmark inköpte en betydande 
samling litteratur, till vilken vi återkomma i det följande. Här- 
efter kunna vi tämligen noggrant följa hans bana som boksam- 
lare ända fram till hans sista år. 
Om också icke de bevarade böckerna ur Bielkes bibliotek ge 
detta vid handen, är det väl dock säkert, att han ägt det mesta 
av den litteratur, som utkommit i vårt land eller berör dess 
historia. Delvis framgår detta av hans bevarade bokräkningar, 
bokförteckningar och brev. Bland de böcker, han inköpte i 
Köpenhamn 1568, finnas svenska bön- och psalmböcker^ å en 
bevarad räkning på böcker förvärvade eller bundna 1578 äro 
likaledes flera svenska bönböcker, och då han från sitt fängelse 
på Gripsholm 1604 korresponderar med sin bokhandlare i Stock- 
holm, den nyssnämnde Herman Sulke, är ett av de på svenska 
senast utkomna verken föremål för hans åstundan, Biintings 
Itinerarium sacrum, i sxensk översättning av Laurentius Laslius 
utkommet i Stockholm 1595. Han har även ägt en på Johan 
ni:s föranstaltande 1577 utgiven skrift av den katolske för- 
medlingsteologen Georg Cassander, vilken skrift dock icke är 
^ Hogenskild Bielkes första studieår förflöto i Finland, där han i Åbo jämte sin 
ungefär jämnårige kusin, Nils Axelsson Baner, åtnjöt undervisning av sedermera 
biskopen Michael Agricola, då rektor vid Åbo skola. Hans första lärobok har väl 
varit en latinsk Donat, som antagligen också bildat det första tillskottet till hans 
bibliotek. Michael Agricola skriver nämligen till Hogenskilds fader, Nils Pedersson, 
den 21 nov. 1547, att den yngre av disciplarna — ovisst om det varit Hogenskild 
eller Nils Axelsson — redan två gånger läst sin Donatum. (Brevet, som i original fin- 
nes i RA, är avtryckt i Arwidsson, Handlingar till upplysning af Finlands häfder, 
6, s. 266 — 70.) Minst ett par är ha kusinerna fortsatt sina skolstudier i Åbo, ty i 
slutet på juni 1549 skriver deras nye lärare, Laurentius Agricola, förmodligen en 
släkting till Michael, men eljes okänd, likaledes till Nils Pedersson om de bägge 
gossarnes framsteg i studierna. De ha nu kommit så långt, att de obehindrat över- 
sätta från latin till svenska, och han har för deras räkning inköpt två »psalterböcker» 
och var sitt exemplar av Terentius. (Brevet finnes i original i Åkeröfamiljens brev- 
växling i X 255 d i UB; avtryckt i Bidrag till Finlands historia, 3, s. 246 f.) 
- En i nr 13 å förteckningen jämte andra svenska titlar upptagen Catechismus 
har utnyttjats av Herm. Lundström för att styrka antagandet att Luthers lilla 
katekes utkommit i svensk översättning före 1572, det år från vilket den tidigaste 
bevarade upplagan härrör. (Lundström, När utkom Luthers lilla katekes första gängen 
på svenska? i Samlaren, 18, 1897, s. 181 f.) 
