202 O. WALDE 
Fransk eller italiensk litteratur på originalspråken förekommer 
så vitt jag funnit icke alls. Franska språket har han troligen 
icke behärskat, icke en enda bok på franska finnes i hans bib- 
liotek, men väl flera till tyska översatta franska såväl skön- 
litterära som historiska verk, liksom även både Boccaccio och 
Petrarca i tysk översättning där förekomma. I motsats till 
Hogenskild Biclke torde hans yngre broder Ture hava behärskat 
dessa språk, åtminstone italienskan, då han under 1570-talet 
studerade i Padova och sedan ett par år som svenskt sändebud 
besökte flera italienska hov.' Likaledes voro bröderna Erik 
och Johan Sparre fullt hemmastadda i italienskan och bre\'- 
växla stundom med varandra på detta språk. De hade också 
bägge samtidigt besökt Italien jämte Axel Lewenhaupt på 1570- 
talet. Detta nyvaknade intresse för Italien får väl ställas i 
samband med den starka katolska rörelsen i Sverige under Jo- 
ningen mot honom 1605 upplästes bl. a. ett brev frän honom till dottern Ebba av 
den 29 mars 1603, vari talades om en på latin skriven traktat av Erik Sparre. På för- 
frågan om innehållet därav, svarade Hogenskild Bielke att han icke kunnat förstå allt 
»efter han icke väl förstår latin». (Riksdagsacta 1605; cit. hos Ödberg, anf. arb. 
s. 1895.) Huru mvcket av sanning det låg i detta yttrande, är emellertid svårt 
att säga. 
' Av de böcker Ture Bielke förvärvat under sin italienska resa har jag i Bielke- 
samlingen på Skokloster antecknat åtminstone ett verk, Giovanni Gioviano Pon- 
tano, Le guerre di Napoli, Venedig 1544, inköpt därsammastädes i september 1573. 
Bland Ture Bielkes papper i Riksarkivet ligger även en 'Index librorum meorum', 
alltså en förteckning pä böcker som skulle vara egenhändigt skriven av denne Ture | 
Bielke och innehålla hans bibliotek. (Så uppgives även av Ödberg i hans handskrivna 
samlingar till Hogenskild Bielkes historia i KB.) Då en jämförelse med innehållet 
i detta bibliotek och brodern Hogenskilds kunde vara av intresse, gjorde jag en 
granskning av boktitlarna i förteckningen. Högst påfallande var rikedomen på fransk 
litteratur, vilken som nämnts eljes ytterst sällan förekommer i de svenska 1500- tals- 
biblioteken annat än i enstaka fall. Att även italienska böcker funnos i samlingen 
var ju mera naturligt, då Ture Bielke så länge vistats i Italien. Tryckår pä böckerna 
voro såsom vanligt ej upptagna i förteckningen, men det visade sig likväl möjligt 
att identifiera flera av de härå upptagna arbetena. Av denna identifiering framgick 
emellertid, att många arbeten icke utkommit förrän i början på 1600-talet, så t. ex. 
Agrippa d'Aubignés Histoire universelle, vars första upplaga trycktes i Paris 1616 — 
20, Johannes Meursii De rebus Belgij, tryckt först 1614, o. s. v. Det är alltså tydligt, 
att denna boksamling icke kan ha tillhört den 1600 avrättade Ture Bielke, vilket 
även framgår av stilen, som icke är hans. Möjligen har saralingen tillhört hans son- 
son, den yngre Ture Nilsson Bielke (t 1648), vilken åren 1626 — 28 gjorde resor i 
Holland, Frankrike och Italien. (Se hans brev till fadern, Nils Bielke till Sahlsta, 
i R.\., ävensom Wrangel, Sveriges litterära förbindelser med Holland, s. 42.) 
