EN SVENSK BOKSAMLARE FRÅN VASATIDEN 229 
om den i landet förefintliga juridiska litteraturen, alltså först 
och främst de ännu ej i tryck utgivna utan blott i handskrift 
bevarade landskaps- och landslagarna. Då man vet att han även 
som lagtolkare och jurist har ett berömt namn\ väntar man 
att finna hans boksamling väl försedd med laghandskrifter. Det 
visar sig också att en mängd dylika i våra bibliotek tillhört Hogen- 
skild Bielke, eller i varje fall hava anteckningar, skrivna med hans 
hand och att de alltså använts av honom. Sådana laghandskrif- 
ter påträffas både i offentliga och enskilda bibliotek, i Kungl. 
Biblioteket, Uppsala universitetsbibliotek, Linköpings stiftsbib- 
liotek. Piperska biblioteket på Ängsö, kanske även på andra håll. 
Det förefaller av senare proveniensanteckningar som om dessa 
Bielkes laghandskrifter icke följt de tryckta böckerna och sålunda 
icke med dessa överlämnats till Uppsala. De som nu finnas i 
de offentliga samlingarna tillhöra med ett undantag senare ti- 
ders förvärv. Troligt är dock, att åtminstone en del av hand- 
skrifterna beslagtagits med hans andra litterära kvarlåtenskap 
och att de antingen med hans övriga papper hamnat i Riksar- 
kivet eller med hans böcker i Gråmunkeklostret på Riddarholmen, 
men blivit efteråt borttagna och på okända vägar kommit ut 
i rörelsen. Laghandskrifterna i Bielkes samlingar liksom de 
viktigaste fornsvenska handskrifterna i det till Stockholm förda 
Vadstenabiblioteket ansågos tydligen av Johannes Bureus, 
som hade ett slags överinseende över biblioteken, vara av vikt 
för det antikvariska studiet och borde därför icke medfölja 
det övriga av Gustaf Adolfs donation till Uppsala utan stanna i 
Stockholm.^ Ävenså är det icke blott möjligt utan t. o. m. säkert, 
att hertig Karls utskickade icke fått all Bielkes litterära kvar- 
låtenskap i sina händer. En del därav har tvivelsutan kommit 
, *att stanna i familjen och först sedermera inkommit till statens 
"■ Under sin fängelsetid på Gripsholm år 1604 var Hogenskild Bielke sysselsatt 
med arbete på landslagens revision samtidigt som den av Karl IX tillsatta lagkom- 
mittén höll på med samma arbete. Konungen rådfrågade honom även nu i tvistiga 
spörsmål, och ännu 1605, då han redan utfärdat kallelse till den riksdag, som skulle 
döma Hogenskild Bielke, sände han befallning till denne, att, eftersom han översett 
lagen, han skulle införa sin mening med tydliga ord, huru vart kapitel skulle förstås. 
" Jfr GöDEL, Sveriges medeltidslitteraUir, s. 159 ff. 
