STIERNHIELMS SKRIFTER OM MÄTT OCH VIKT 327 
theres Inhålds Namn, såsom Trigonum, Tetragonum, cathetus, basis, parallelum, 
parallelogrammum, Trapezium. Prisma, Pyramis, & infinita. Huilke seder- 
mera äre komne i bruk, och förstånd. Men effter som dässe wetenskaper, här- 
tildags, anten litet, eller intet äre blefue (!) handlade, och beskrefne, i wårt 
Swea-måål; och Mig någorledes äre kunnige dess fördolde, sinn-rijke Egen- 
skaper, och Bemärkelsser, Så hafuer Mig tykts sämligit wara, och lända wårt 
Ur-gamble, här til dags obeblandade Tungomåål til prijs, och Effterkommandom 
til een synnerbar Nytta, och Lätta; om man opfunne och i bruk satte, i ställe 
för Latin och Grekeske, någre Swänske, bequäme, och af sig sielf förständlige 
konst-mätige Märkis-ord. Huilke ehuruwäl the i förstone skulle endeels synas 
sälsame, och orijmlige; lijkwäl framleds småningom, och oförmärkt, med tijden, 
skulle winna genom Häfd sin ojäflige Bördsrätt. Cicero hafuer wågat til at op- 
dikta ett Latinsk, ja, illa nogh Latinsk, ord, Proportio, i ställe för thet Grekeske 
Ordet analogia, icke utan' förmäle, ther han säger: Quae Graecé avaXo^ta Latiné 
(audendum est enim, quoniam haec primum å nobis nouantur) comparatio, Pro- 
portioné dici potest. Thetta Ciceronis, audendum est man måste wåga; tager 
iag mig til effterdöme. thet tage så lagh, som Tijden framwerts warder lärandes. 
Dässemellan hwariom yppet står sitt waal, och wilkor. Men så måste man ok 
handtera thetta Ärende, med sinne, och beskedligheet; at man icke utmönstrar, 
eller afwapnar the af Latinen härkomne Ord, som långe sedan äre för Swenske 
gode erkände, med borgerhg Rätt begåfuade, och som infödde antagne och pri- 
uilegerade wordne. Sådana som äre natur, form, flor, pur, just, materia, figur, 
tractat, habit, intent, sententz. Surna, action, passion, process. Sådana äro ok 
någre Frantzöske, och Italianske, som: maneer, nett, scars, passera, huilcke 
numera så diupt äre inrotade; at the med ingen flijt, stå til at utrödia, och^ af- 
täUia. Ändoch iag intet skal gema pråla med eens annars, om iag äger så gott 
Sielf. Huad the Tyske Ord, och Ordsätt, som daghgen hoos Oss inrijta, belangar; 
Så är thesse bägge Språken, Tyska, och Swenska, twå fullbördige Systrar, af 
een, den ur-ålde förste laphetiske Skythiske Moderen födde: Och är i sielfue 
ätten ingen skUdnat; fast the synas något serskilde i deres^ bonad och* Mun- 
lagh. Kunne därföre otålige månge Tyske Ord uptagas, därmed wårt Tunge- 
rnåål at rijkta, och bepryda; allenast at the bhfua lämpade, och lagade till wårt 
Mååls wijs, och Muns-art. Nu at iag eens må råkas mit förestälte Måål; Så 
är mitt Upsåt thetta, att iag widh thetta lille werckets beskrifuande, ämar be- 
fhjta mig om, att i ställe, för Grekeske och Latinske Terminis (som görligast 
kan wara), opfinna, och inställa wälgrundade, tydlige Swenske Konst- och Skils- 
eller Afskeds-ord. förmedelst huilke Alle til dess wetskap behörlige Saker, Leder, 
och deelar kunne särskillias, och hwart til sin märkhge Egenskap afskedas, och 
' Praefatio. 
' Ger. Vertilgen, extixpare. Stirps G. telge. S. tällia. 
^ habitus, ornatus. 
' Idioma. 
