RIKSRÅD — SPRÅKFORSKARE 345 
aff 1651», däri han bl. a. berättar följande: ». . . förfärdigadhe, 
iagh effter \välbe:te herres anhålning och begäran, ett Dictiona- 
rium, extraherat vr Jslands laghboken, på dhee märkelighaste 
gamle orden, som nu så almänt icke ähre ibruk, med summarier 
öfuer huart capitel: Öfuer hnilket alt, meerwälbe:te herre, esom- 
åfftast både öfuer måltid, och äliest i sin Studere Cammar, medh 
migh confererade».' Det förefaller ju näppehgen antagligt, att 
Skytte skulle ha igångsatt ett så pass egenartat och omfattande 
företag, om det ej varit avsett att främja hans egna arbeten, 
för vilka behovet av en isländsk ordbok börjat göra sig gällande. 
En åstundan av alldeles samma natur framträder också i ett 
brev, som han den 30 april 1650 sänder Per Brahe d. y. i 
dennes egenskap av kansler för Åbo akademi, däri det bl. a. 
heter: . . . »Daer TLt Exi ville befalla att Professores i Åbo giorde 
ett Dictionarium på finscha språket, woro det helt nyttigt; 
och voro rådeligast att man i det observerade varios dialectos 
eller praecipuos Fennonicse Linguae; såsom och Estonicse och 
Carelicae nec non Lapponicae och flera som hafwa en convenienz 
med hvar andre». ^ 
För att hans egen språkforskning vid denna tid varit påbörjad 
talar i viss mån också den omständigheten, att hans förbindel- 
ser med sin forne lärare Stiernhielm just omkr. år 1650 synas 
ha varit synnerligen livliga.^ Stiernhielm var vid denna tid sys- 
selsatt med stora lexikaliska uppgifter och utarbetade just 
då utkastet till sin brett anlagda Runa Svetica, som var ämnad 
att utgöra en sammanfattning av alla hans språkliga undersök- 
' Ett intyg utfärdat 1652 vid den då igångsatta undersökningen angående 
Skyttes förbindelser med Messenius, orig. i UB X 210 (omnämnt av V. Söder- 
berg, Ilistorieskrifvaren Arn. Joh. Messenius, Ups. 1902, s. 28, not 2). 
^ Orig. i Skoklostersaml. (RA), Ser. 2., nr 21 fol.; detta utdrag avtryckt (då- 
ligt) i: Ur Per Brahes brefvexiing . . . utg. af K. K. Tigerstedt, i (Hfors 1880), s. 50. 
^ Detta förhållande var allmänt bekant och hade på den grund så när indragit 
också Stiernhielm i den Messeniska rättegången (jfr Sw.^rtling, anf. arb., s. 56I. 
Hur pass mycken vederhäftighet man bör tillmäta .-Vrnold Johan Messenii påstå- 
ende om Stiernhielm vid samma tillfälle, att »han hölt H. Bencht Schtitte för en took» 
(Sik riksrådets protokoll, 15, s. 244), får väl lämnas därhän. I varje fall får detta om- 
döme — om det nu fällts — antas ha syftat på de fantastiska politiska planer, för 
vilka Skytte då misstänktes, och torde ej, som t. ex. minnestecknaren i Biogr. lex. 
gör, få tillmätas en allmän räckvidd. 
