RIKSRÅD — SPRÅKFORSKARE 349 
Etymologica'/ I varje fall är det visst att Skytte ägt tillfälle 
att taga del av flera av Stiernhielms otryckta verk^ och att 
han gjort det med den initierade fackmannens intresse ådaga- 
lägges av de marganteckningar, som däri förekomma här och 
var av hans hand, så t. ex. i 'Discursus philologicus de omnibus 
lingvis ..." (F. d. 7), i 'Virgula divina' (F. d. 6) m. fl. 
Från de närmast följande åren, vilka Skytte som nämnt till 
åtskillig del tillbragte i England, sakna vi alla underrättelser 
om hans verk, vilket naturligtvis dock ingalunda behöver betyda, 
att hans arbete helt legat nere. Detsamma gäller också tiden 
efter hans återkomst till Sverige, åren 1662 — 64, då han spelade 
det höga spel, som snart nog ledde till hans egen undergång 
som politisk person. 
Först sedan katastrofen kommit och sedan de oupphörliga 
försök, Skytte under ett halvt års tid gjort för att helt eller delvis 
återvinna sin förlorade ställning, samt- och synnerligen strandat 
på rådets obeveklighet, för han själv åter sitt verk på tal. Det 
sker i en skrivelse till Magnus Gabriel De la Gardie — oda- 
terad, men med all säkerhet från nyårstiden 1665 — som lämnar 
åtskilliga rätt intressanta upplysningar om hans arbete och hans 
egen uppfattning därom. Han förklarar här inledningsvis, att 
han »igenom månge åhrs studier, resningar och conferens med de 
laerdeste msen i Europa och Asia . . . ihopasankat hafwer uthj en 
så longan tjd, och med stort arbete, en så wael general, som 
particular wetskap, af ingen hvarsken 1 de förrige eller senare 
tijder publicerat, af så wsl naturlige som historiske sakers egen- 
skap, vrsprung och Harmonia; hvarigenom man icke allenast 
alla språk Isetteligen laera och begrijpa kan, uthan och dem uthaf 
siaelfwa grunden med des orsaker laera förstå, huru de med hvar 
andre, och med sielfwe sakerne såsom uthj en ksedia tillsammans 
haengia, hvarigenom man såsom trappewijs kan upstijga ifrå dett 
ringaste och nidrigaste till det högste; och altså hafwa en wisz 
'■ De förekomma efter den meddelade förteckningen, men äro tillskrivna på 
ett sådant sätt, att de måhända snarare tillhört någon annan sändning. 
- Om hans försök att senare efter Stiernhielms död erhålla tillgång till hans böc- 
ker och handskrifter se nedan. 
