354 ANDERS GRAPE 
Linguarum, et si quis Germanicse veteris linguae sit Scriptor 
cum dictionarjo: 6. Ulphilaw ehis cum notis. Av de senare 
breven (dat. 2 mars, resp. i6 maj s. å.) framgår bl. a., att Hadorph 
sänt honom Stiernhielms Anticluverius och katalogen över hans 
boksamling, men att han för övrigt ej erhållit något av det be- 
gärda. Han hemställer därför om förnyade ansträngningar från 
Obrechts sida och sticker härvid ingalunda under stol med sin 
uppfattning av sitt verks utomordentliga vikt och betydelse: 
»Icke blott mig utan hela den lärda \ärlden skolen I utan skryt 
sagdt göra denna tjänst», framhåller han sålunda, och i fort- 
sättningen heter det bl. a.: »i kännedomen om språkens etymologi 
och harmoni har jag genom Guds nåd gått om alla, som ex pro- 
fesso skrivit därom, och skänkt liksom nytt ljus och liv åt frågan 
om alla de förnämsta språkens sammanblandning och skiljaktig- 
het, blott det förunnas mig att njuta så länge av detta livet, 
att jag hinner utgiva mitt verk åt offentligheten, såsom jag hop- 
pas och varpå jag arbetar av alla krafter (remis velisque omnibus), 
om blott I med Edert bistånds förliga vind \'iljen fylla seglen 
på mitt fartyg, som är tungt lastat med alla de förnämligare 
språken i världen och uppfyllt av orientaliska språk som hebreiska, 
arabiska, kaldeiska, syriska och även grekiska, latin, italienska, 
franska och fornkeltiska eller cambro-brittaniska liksom även 
dessa samma språk i modern form, och så j^tterligare polska, 
böhmiska, ryska, ungerska, finska, lapska, litauiska och lettiska. 
Och i nästan alla språk har jag funnit en underbar överensstäm- 
melse (harmoniam) och rötter, som även för de i nämnda språk 
mest lärde hittills varit okända eller varit så misshandlade (fla- 
gellatas) och förvridna, att desse lärde snarare borde kallas språk- 
vrängare och -misshandlare än författare. Jag anser mig vara 
den ende, åt vilken Gud givit denna gåva, eller åtminstone den 
ende, som kommer att genom utgivna skrifter ha gjort detta be- 
kant för all världen» o. s. v. Under framhållande av att det 
endast är språkvetenskapliga verk han önskar, hemställer han, 
att Obrecht måtte genomgå Stiernhielms boksamling, och för 
livstid att döma av en anteckning av dennes hand i hans Disctirsus philologicus de 
omnibus lingvis ... (i F. d. 7): i>Lexic[on] Ung[aricum] habet B. Sk.» 
