356 ANDERS GRAPE 
därom är järn för elsevds föga. I våra offentliga samlingar vet 
jag mig ej ha stött på någon bok med Bengt Skyttes ägarenamn\ 
och i Mörnerska biblioteket på Esplunda, där ju eljest resterna 
av ett par andra Skytteska boksamlingar, särskilt Johan d. yrs 
hamnat, ges det blott ett eller annat enstaka verk, om vilket 
man med en viss grad av sannolikhet kan anta, att det en gång 
varit i Herr Bengts ägo.^ Däremot förefinnes, som E. von Ehren- 
heim påvisat', ett inventeringsinstrument som år 1703 efter Bengts 
dotters, Maria Skytte-Banér's död upprättats över »bemälte 
Sahl: Fru Grefwinnas befintelige Löösöron wed Grönsögård 
och dhe gårdar som der till h'da, Vhtöö, Husby och Weckohl»', 
vari även ingår en förteckning över Grönsö-biblioteket i dess 
dåvarande skick. Och att detta bibliotek, som utgöres av ett 
60-tal trjxkta arbeten, 4 handskrifter och 7 kartor, åtminstone 
delvis måste ha tillhört Bengt Skytte synes ställt utom allt 
tvivel. Samlingen gör emellertid snarast intryck av att vara en 
tämligen heterogen återstod av ett en gång kanske betydande 
bibliotek.* Man finner däri t. ex. ett exemplar av »Konung 
'■ Som C.\RLANDER, anf. arb., 2: i, s. 83, påpekar, fanns i Eichhorns biblio- 
tek ett ex. av den i London 1651 tryxkta originalupplagan av Miltons Pto populo 
angiicano defensio contra Claudii Anonymi, alias Sahnasii, defensionem regiam, vilket 
tillhört Skj^tte. 
' Så t. ex. synes Bengt Skyttes stil förekomma på ryggen av P. C. Brederode, 
Thesaurus dictionum &- senteniiariim ex Bartoli a Saxoferrato operibus omnibus, lec- 
turis, consiliis, . . . collechts (Francof. 1610. Fol.). 
' Anteckningar om Grönsö och Utö {»Grönsöö-boken») (Sthm i8gi — 94), s. 67, 89; 
jfr även samme förf:s uppsats Grönsö under j6oo-ta!et (i Uplands fornminnesfören:s 
tidskr., Bd 3: 3, 1896, s. 306 — 18), s. 315. 
* Uppsala länsstyrelses arkiv, Biographica (Landsarkivet, Uppsala). 
^ Förmodligen liar Skytte en gång ägt ett ej obetydligt bibliotek; åtskilligt av vad 
här anföres talar ju härför. \'idare kan nämnas, att han tydligen köpt upp böcker 
från skilda håll. Sålunda skriver M.\gnus Durel den 19 jan. i6.|8 från Danmark 
(Helsingör): »Der Eders Nådhe vthi böker det ene eller andre begierrejr, ähr iagh 
öfuerbödigh Eders Nådhe der medh at tiena; hwar på Eders Nådhe skall senda Cata- 
logum mz det första. Arent Hwitfelt blifuer elhest nu på nytt incastratus som seijes 
vplagdh, hwilken fuUer ähr den förnemste historiens här i Danmark» o. s. v. Från 
Paris sla-iver Schering Rosenhane, som för övrigt med Skytte dryftar ett förslag 
att »skaffwa wåra gamla antiquiteter ifrån Rom heem till fäderneslandet igän», bl. a. 
följande (29 dec. s. å.): »Thet kommer mig fast oförmodandes och okärt före att min 
H. berättar sig ännu intet haffwa fått the böclaen iag här ifrå sände, och såsom iag 
haffwer mig därom befrågat hoosz Möns' Soop som tog them till sig och låffwade 
skaffwa them fort, berättar han att Skräddaren lahan Hollm [3: drottningens bekante 
