RIKSRÅD — SPRÅKFORSKARE 36g 
även här betonas, till äventyrs kan ha funnits ett annat manu- 
skript, vid vilket författaren fått lägga sista handen\ en tanke 
som dock synes ha föga fog för sig och för vilken åtminstone 
icke hitintills något stöd stått att finna. På Fant och Som- 
melius återgå väl i regeln de omnämnanden av Skyttes verk, 
som anträffas hos samtida och senare författare, såsom t. ex. 
hos Jacob von Engeström i hans bekanta inträdestal i 
Vitterhetsakademien (hållet 1787, tryckt I795)^ hos von Recke 
och Napiersky (1832)', Wieselgren (i835)\ J. H. Schröder 
(1854)* o. s. v. — om Fryxell och J. G. Wahlström och deras 
förhastade slutsatser är tillräckligt ordat i det föregående. 
Fullständigt okänt har däremot det brottstycke varit som i 
senare tid uppdagats i den Ihreska handskriftssamlingen och 
vilket som nämnt torde utgöra huvudstommen av Skyttes verk. 
Hur det kommit att införlivas med samlingen är icke närmare 
känt, men med säkerhet torde man kunna antaga, att det skett 
genom den store språkforskaren Johan Ihre. Dennes upp- 
märksamhet kan ju ha blivit fästad vid Skyttes arbete genom 
Vetenskaps-societetens protokoll 1722 — han fungerade ju själv 
som sekreterare i detta lärda sällskap åren 1733 — 37. En annan 
möjlighet låter också tänka sig, den nämligen, att han övertagit 
manuskriptet från någon annan språkman, exempelvis från 
' »Suspicor autem, codicem, cui ista, qu;e allata. sunt, excerpta debentur, qui- 
que in Bibliotheca Gymnasii Lincopensis asservatur, ipsum illum. quem ultima 
lima donavit, non fuisse» o. s. v. 
" Uplifvadt minne af framfarne åldrars vittre landsmän, med deras witterhets yrken 
(i K. Vitterhets, historie o. antiquitets academiens handlingar, D. 4 (Sthm 1795), 
s. 121 — 188), s. 167: »En vidsträckt Språkkunskap röjer sig uti den ordabok af alla 
språk som Riks-Rådet Bengt Skytte samlat under namn af Sol Linguaricm». 
' J. F. v. Recke u. K. E. Napiersky, Allg. Schriftsteller- u. Gelehrten-Lexicon 
ä. Provimen Livland, Esthland u. Kurland, Bd 4 (Mitau 1832), s. 212, Arbetet ka- 
raktäriseras här (tydligen på grundvalen av de utdrag F^ant valt för sitt arbete) 
som »eine Art schwedischer und griechischer Synonymik». 
* Sveriges sköna litteratur, D. 3 (Lund 1835), s. 360. Biand arbeten inom »Ara- 
biskan. Turkiskan, Persiskan — Chinesiskan» nämner Wieselgren: »K. R. Bexgt 
Skvtte skref ett Lexicon polygloiton (bör väl nämnas här?) som ännu finns i Linköp. 
kalladt Sol preBciptiar. linguarum subsolariits [!]». 
^ J. H. Schröder (prtes.) o. C. D. Lindblad (resp.). Riks-rådet jrih. Bengt 
Skytte och hans förhållande till veductionen (Ups. 1854), s. 11; jfr även ovan s. 368, 
not I. 
24 21341. 
