RIKSRÅD — SPRÅKFORSKARE 37 I 
lingen i två repriser av sin då- och nuvarande ägare, Ryttmästaren 
m. m. Johan A. Ihre, sonsons sonson till Johan Ihre och bror- 
sons son till Excellensen Albrecht Elof, såsom deposition till 
Uppsala universitetsbibliotek. Och med det första av dessa par- 
tier följde Bengt Skyttes verk, vars rätta karaktär sedan så 
småningom blivit fastställd. Det är numera signerat: Ihre 47. 
Vi ha härmed fullföljt den företagna uppgiften att, så långt 
det tillgängliga materialet det medgiver, klarlägga de yttre kon- 
turerna av det Sk5'tteska verkets historia, såväl i fråga om ar- 
betets tillblivelse som beträffande manuskriptets öden. Något 
försök till inre analys skall däremot där icke göras, varken i 
akt och mening att söka insätta verket i dess lärdomshistoriska 
sammanhang eller — än mindre — för att prestera någon värde- 
sättning av detsamma. Ty för så väl det ena som det andra skulle 
givetvis krävas rätt så ingående och omfattande undersökningar. 
Det skulle ju först och främst gälla att komma till klarhet om vad 
Skytte åsyftat med sitt arbete, hur han fattat sin uppgift och hur 
han sökt lösa den; vidare att konstatera hans allmänna uppfatt- 
ning av de språkliga företeelserna, hans tillvägagångssätt vid 
sina undersökningar, hans forskningsmetod med andra ord — i 
den mån man här kan tala om en sådan. Avenså vore ound- 
gängligt att utforska, vilka källor och hjälpmedel som stått 
honom till buds, detta naturligtvis för att kunna bedöma om- 
fattningen av hans egen insats, självständighetsgraden hos hans 
iakttagelser och sammanställningar o. s. v. Det torde emellertid 
med fog kunna sättas ifråga, om de resultat, som härigenom 
skulle stå att vinna, verkligen motsvarade den därpå nedlagda 
mödan. 
I varje fall få vi här stanna vid det som låter sig konstateras 
utan några mera djupgående undersökningar. Så mycket kan 
emellertid sägas, att man även av en mera ytlig granskning av 
Skyttes verk får ett starkt intryck av hans omfattande vetande 
på det språkliga området och frapperas av det rika material han 
dragit in i sin undersökning. Det torde sålunda t. ex. kunna 
sättas ifråga, om ej det svenska språkgods, som däri ligger in- 
