372 ANDERS GRAPE 
sprängt, kunde vara värt mödan av en excerpering. En hög 
grad av fyndighet och en för denna tid säkerhgen rätt ovanhg 
observationsförmåga i språkhga ting kan man häller ej frånkänna 
författaren, om det så säger sig självt, att hans hugskott och hans 
oförfärade sammanställningar icke alltför ofta hålla provet inför 
den moderna språkvetenskapen. 
Svårt är att fatta, hur Skytte kunnat föreställa sig, att verket 
i det skick vari det föreligger eller, som han väl menade, med en 
lättare överarbetning skulle kunna befordras till trycket. Jag 
har i det föregående omnämnt det intryck Fan t erhållit av 
Linköpings-handskriften, att den innehöll fullkomligt oordnade 
anteckningar o. s. v.' — det kan tilläggas, att de nyfunna brott- 
styckena ingalunda motsäga utan tvärtom blott förstärka och 
skärpa detta intryck: Skyttes verk är endast och allenast en 
visserligen omfattande och rikhaltig, men fullständigt kaotisk 
materialsamling. Sida upp och sida ned har författaren ned- 
kastat de reflexioner, som runnit upp i hans hjärna, och såvitt 
man kan finna har det skett helt slumpvis och gemenligen utan 
tillstymmelse till plan. Ty gives det en Ariadne-tråd i den laby- 
rint, som Sol prä;cipuarum lingvarum subsolarium utgör, så 
får åtminstone författaren till dessa rader erkänna, att han icke 
lyckats finna den. Men det torde finnas mycket välgrundad 
anledning att betvivla dess existens. 
' Se ovan s. 368 med not. 4. 
