380 AKSEL ANDERSSON 
av den 18 juli 1702 från fadern till sonen framgår ock, såväl att 
utnämningen ej kommit till utan den kraftfulle och inflytelserike 
prokanslerens medverkan, som att denne menade, att platsen 
ej skulle kunna ernås »nisi renitentibus aliis». I ett brev till den 
nye kanslern Carl Piper den 2^ januari 1703' tackar ärkebiskopen 
honom för att han anmält sonen Erik till bibliotekariatet^ och 
även låtit sonen Olof hugnas med aktuarietjänsten vid arkivet: 
att bådadera skett på faderns rekommendation, framgår av det 
nj^ssnämnda brevet av den 18 juli 1702. 
Rangfrågan var emellertid ej slutligt avgjord med det anförda 
konsistoriebeslutet. Den upptogs nämligen året därpå av kans- 
lern, sannolikt, såsom Annerstedt håller före, därtill påverkad 
av ärkebiskopen-prokansleren. I skrivelse till konsistorium den 
25 februari 1703 förmäler kanslern sålunda, att det förekommit 
honom, att något tvivelsmål skulle infalla, varest bibliotekarien 
bör åtnjuta sin rang och ställe ibland de andra, eftersom han i 
konstitutionerna sättes efter sekreteraren och räntmästaren, men 
i den senaste staten (1699) näst efter filosofiska fakultetens 
professorer, med \dlka han har lika lön; kanslern begär därför 
konsistorii mening och betänkande härom, och han tillägger, 
att han så mycket mindre velat dessförinnan underställa frågan 
K. Maj:ts avgörande, som man å ena sidan ej gärna gör någon 
ändring i konstitutionerna, och det å den andra dock ej tyckes 
vara obilligt, att bibliotekariatet, \ilket är uti sig självt både 
ett hederligt och angeläget ärende, måtte i annat så väl som i 
lönen tilläggas någon större förmån; han betvivlar slutligen 
icke, att ju Herr Rector Magnificus och de Gode Herrar skulle 
härvid således yttra sig, som de kunde pröva enligast med be- 
mälte ämbetes beskaffenhet samt besynnerligen med akademiens 
nytta och lustre. 
Såväl prokanslerns som kanslerns fråga gällde enligt orda- 
lydelsen, huruvida den nye bibliotekarien skulle ha rang närmast 
efter filosofiska fakultetens professorer eller ej; huruvida där- 
' Tryckt av Annerstedt i Bihang 3, s. 64. 
- Kanslern Bengt Oxenstierna dog d. 12 juli 1702, och Piper utnämndes den 29 
augusti, således dagen före bibliotekarieutnämningen. 
