382 AKSEL ANDERSSON 
Börje) Rom mel tog illa vid sig vid tanken på att den unge bibliote- 
karien skulle få rang före honom, vartill jag strax återkommer. 
Kanslersbrevets tämligen tydliga anvisning, i vilken rikt- 
ning konsistoriets »mening och betänkande» borde gå, förfelade, 
såsom vi skola se, icke sin verkan hos de gode herrar, vilka up- 
penbarligen togo saken på allvar, ty då rektor anmälde detsamma 
i konsistorium den 15 april 1703, beslöts att uppskjuta ärendet 
till nästa sammanträde, »efter det är nödigt, att när detta ären- 
det skall företagas alla äro tillstädes, och några nu äro borta»; 
men om någon då är frånvarande, »står der på dess eget ansvar, 
att saken åter nederlagd bliver». Räntmästaren, som var när- 
varande i konsistorium, blev tydligen bestört över kanslerns 
ingripande och ingick till konsistoriet med en lång och omständ- 
lig skrivelse, däri han, påminnande om de kungl. förordningar, 
som äro om räntmästarens rang och ställe, i bevekliga ordalag 
anhöll, att konsistorium icke måtte avgiva något förslag, vari- 
genom räntmästareämbetets heder kunde bliva förringad och 
räntmästaren degraderad; han hade i sin långvariga tjänst för- 
modligen sig således skickat, att han ej förtjänat på sina gamla 
dagar stötas ifrån det rum, som kungl. konstitutionerna och »dess» 
rangordning tillägga honom. Som skrivelsen för övrigt är punkt 
för punkt bemött i bibliotekariens memorial, kan jag beträffande 
dess sakliga innehåll inskränka mig till att hänvisa till detta, 
som är här nedan meddelat in extenso. Vid nästa konsistorie- 
sammanträde, den 22 april 1703, upplästes såväl kanslersbrevet 
av den 25 februari »åter» som räntmästarens skrivelse, men be- 
slut fattades nu lika litet som vid sammanträdet den 2g i samma 
månad; uppskovet vid sistnämnda tillfälle har förmodligen berott 
därpå, att då »beviljades» bibliotekarien kommunikation av ränt- 
mästarens inlaga. Först den 6 maj kom frågan till avgörande i 
i konsistorium. Vid detta sammanträde upplästes först Ben- 
zelii memorial, så lydande: 
Edle oc Höglärde Hr Professor, Rector Magnifice, 
oc samtel. Ven. Consistorii Herrar Assessores. 
Eders Magnificence oc Ven. Consist, tackar jag ödmiukeligen för commiini- 
cation aff Hr Räntmestarens Rommels innelagde skrifft. Sedan hans Höggrefl. 
