394 GUSTAF RUDBECK 
stämpel, men den åttonde volymen, tryckt 1808, i halvfranskt 
band utan densamma. Ännu något längre fortsatte man att 
påtrycka stämpeln å en annan serie: AUgemeine Literatur-Zeitung 
eller t. o. m. första bandet för år 1811, men från och med 1811:2 
äro banden enklare och stämpeln saknas. Man har således ge- 
nomgående använt stämplarna endast på hela skinnband och 
pergamentband och icke anbringat dem på med papper över- 
dragna pärmar. Detta sistnämnda förfaringssätt har ju dock 
understundom praktiserats såväl tidigare som senare, under 
1600-talet t. ex. av Fiirstenhäuser, på 1700-talet av L. Klinckow- 
ström och på 1800-talet av C. A. Ossbahr. 
Vidare torde böra påpekas, att dessa stämplar som regel 
alltid äro i guldpressning. Jag känner blott ett enda fall, då 
blindpressning förekommer, nämligen å bandet till Jacobus 
Usserus, Annales veteris et novi testamenti, Genua 1722. Det 
är en mäktig foliant, vars band består av vitt, matt pergament 
med rika blindpressningar. Boken förvärvades av universi- 
tetsbiblioteket år 1733 enligt anteckning å titelbladet. När 
bandet utfördes, har jag dock ej kunnat finna av räkenskaperna. 
Enligt de ovan citerade urkunderna tillverkades mässings- 
stampar i fyra olika storlekar till Uppsala-stämpeln. Carlande r, 
som efter vad jag tror på ort och ställe studerat detta pärmex- 
libris, känner i alla fall endast tre storlekar' men angiver icke 
mått för någon av dem. Emellertid gjordes ju fyra stampar, och 
dessutom finnas ytterligare två stämplar, till vilka jag strax åter- 
kommer. De fyra ursprungliga hava följande storlekar. Den 
minsta, avsedd för oktaver och än mindre format, är 28 mm. hög 
och 30 mm. bred, den därnäst för kvartvolymer är 60x65 mm. 
och folio-stämpeln 75x84 mm. Den fjärde och största, för 
imperialfolio, är icke mindre än 93x104 mm., en i sanning impo- 
nerande storlek (se avbildningen!). De övriga två, som jag nyss 
omnämnde, äro något större än den minsta av de fyra ursprung- 
liga, nämligen 33x36 och 37x41 mm. Av allt att döma torde 
dessa två ha tillverkats senare än de andra, ty jag har icke 
' Carlander, a. a., i, s. 184. 
