UPPSALA UNIVERSITETSBIBLIOTEKS BYTESFÖRBINDELSER 427 
som helst upplysningar eller antydningar påträffats, som visa, 
att censor librorum till Uppsala sänt meddelande om nyutkomna 
»gode och wäl utarbetade böcker». 
Otvivelaktigt skulle den tilltänkta centraliseringen hava 
varit till mycket stort gagn för våra vetenskapliga bibliotek, 
och säkerligen, om den blivit beståndande tillräckligt länge, för 
vårt biblioteksväsende medfört likformigheter i förvaltningen 
och den inre tjänsten, vilka ännu stå som önskemål för åtskilliga 
av dem, som arbeta inom våra statsbibliotek. Framför allt skulle 
organisationen helt naturligt bragt de skilda biblioteken ut ur 
den isolering, i vilken de befunno sig, och fört dem i en närmare 
kontakt med varandra. Mellan Stockholm och Uppsala voro väl 
förbindelserna livligare på grund av det ringa avståndet och genom 
de män, som i universitetsstaden fått sin vetenskapliga utbild- 
ning, men de fyra universitetsbiblioteken i Uppsala, Lund, 
Åbo och Greifswald stodo så gott som alldeles främmande för 
varandra. Liksom universiteten vart och ett levde sitt eget be- 
gränsade liv för sig själv under sin särskilda styrelse och mera 
sällan trädde i en närmare inbördes förbindelse \ hade deras för- 
nämsta och viktigaste institution ingen som helst känning med 
motsvarande systerinstitutioner på de andra platserna. Då det 
ytterst begränsade anslaget i huvudsak måste användas till inköp 
av utländsk litteratur, saknade också i regel biblioteken de vid 
de övriga universiteten utgivna skrifterna, åtminstone innan 
förordningen av 1707 ålade boktryckarna att även till univer- 
siteten i Uppsala, Lund, Åbo och Dorpat avlämna ett exemplar 
av varje tryckalster. Men som känt är, iakttogs denna leverans- 
skyldighet långt ifrån så väl och noga som önskligt varit. Under 
sådana förhållanden bör det icke förvåna, att när Olof Cel- 
sius d. ä. 1731 för ett vetenskapligt arbete behövde några upp- 
gifter ur Lundakollegan Andreas Stobasus' några tiotal år förut 
utgivna dissertationer om de skånska antikviteterna, han måste 
vända sig till författarens brorson, Kilian Stobaeus, för att 
bibliotekets arkiv A g). Kons:s protokoll d. 9 och 24 juli, d. 14 aug. 1735 (Univer- 
sitetets arkiv). Kanslikollegii protokoll d. 11 juni 1735 (Riksarkivet). 
' Weibull, M., Lunds universitets historia, D. i (1868), s. 213, 344 o. följ. 
