EN UPPSALABIBLIOTEKETS DONATOR 467 
Jag har mig icke bekant några uppgifter om läget i staden, där 
biblioteket skulle uppföras. Kanske var någon plats icke bestämd. 
Huru som helst — det hela stannade tyvärr på papperet, vad nu 
anledningen härtill kunnat vara, och den kulturtradition, som 
dessa planers förverkligande kunnat innebära, gick Norrköping 
förlustig. En slags tröst kan möjligen ligga däri, att även om 
Lidéns bibliotek kommit till stånd, det antagligen skulle gått 
förlorat i den stora branden 1822, som härjade den del av sta- 
den, där det Kuhlmanska hemmet låg och där antagligen bygg- 
naden skulle ha uppförts. 
Dock — tanken på ett offentUgt bibliotek i Norrköping levde 
kvar, och några år efter J. H. Lidéns år 1793 timade död under- 
tecknade i Paris överdirektören Carl Bernhard Wadström 
(f. 1746, t 179g) sitt testamente, vari han förordnade, att hans 
boksamling skulle såsom »gåfwa af mig till Sjö- och Stapelstaden 
Norrkjöping i Öster Göthland belägen öfwerlämnas, att af Stad- 
sens därtill utsedde Committerade emottagas och såsom en be- 
gynnelse till ett publikt Stadsbiblioteks' inrättande på behö- 
rigt Rum upsättas och i Ordning hållas». Här var det visser- 
ligen ej fråga om någon byggnad, men dock om ett publikt 
biblioteks inrättande. Byggnadsfrågan löstes först år 1912, då 
universitetskansleren C. Swartz donerade sin storartade villa 
till stadens bibliotek och museum. 
Men de fyra biblioteksritningarna i Uppsalabiblioteket äro 
dock ett litet kulturdokument. De utgöra — bland många 
andra — ännu ett vittnesbörd om den älskvärde bokvännens 
och lärde mannens mångsidiga intressen och kulturella offervilja, 
om honom som tillbragt hela sitt liv bland böcker. Och fanta- 
sien drömmer så gärna över ritningens skisserade bokhyllor och 
fyller dem med band, fulla av den tidens synpunkter och lärdom, 
vilka skulle kunnat — om Lidéns uppsåt förverkligats — för 
långa tider verka med bildningens värmande och livgivande 
makt. 
