490 SVEN ÅGREN 
Rosensteins tanke hade varit — för så vitt man får sätta 
tro till Renströms ovan anförda uppgift — att samlingarna 
skulle inlösas för något offentligt bibliotek i Stockholm. Utan 
att direkt beröra detta förslag framförde Fant i sitt brev av 
den 31 dec. som sin åsikt, att de borde förvärvas för Uppsala 
universitetsbibliotek: »Journalen^ bör icke skiljas ifrån Schröder- 
heims och Vallqvists, som äro här förut, jämte de flera i Gusta- 
vianska Samlingarna, och de öfriga hans arbeten komma visst 
i förgätenhet, om de bhfva liggande i Stockholm. Jag vil gärna 
använda mina lediga stunder, för at bringa dem i ordning.» 
Även frågan huru medel till samlingens inlösande skulle an- 
skaffas tog Fant upp. Medel funnes icke i Uppsala, »icke heller 
synes Prof. Aurivillius dertil vara särdeles hågad». Och så fram- 
kastade Fant det förslag, som skulle ge upj^hov till frågans lös- 
ning: »Monne icke Kongl. Maj:t eller kronprinsen kunde göra 
något dertil?» Helt bygga därpå vågade dock icke Fant: »En 
Subscriptionslista af Historiens älskare kunde fylla resten. Jag 
gåfve gärna dertil min skärf.» 
För att få klarhet om vilken summa som fordrades — sterb- 
huset visste förmodligen icke \-ad man skulle begära — borde en 
katalog över samlingen upprättas. »Om Sterbhuset på god tro 
ville skicka manuscripterna hit ner, der de ändå skola stanna, 
kunde en sådan här uprättas». 
Av allt att döma har Rosenstein inte haft något att invända 
mot Fants förslag om att samlingen borde förvärvas för UB. 
Man tar nog ej miste, om man säger, att hans främsta syfte var 
— för att låna hans ord i brevet till Fant — »att tjena huset», 
och att de skäl, som Fant framdragit, därför övertygat honom 
om att UB borde bli förvaringsplatsen.^ Antagligen är det genom 
hans medverkan, som sterbhuset går in på förslaget att sända 
manuskripterna till Uppsala för katalogisering, innan ännu 
något köp är avslutat. I mitten av maj 1813 avgick nämligen 
' D. v. s. Nordins dagboksanteckningar. 
* För Fant torde hans önskningar att ge ut Nordins Scriptores ha spelat en 
kanske avgörande roll. Jfr hans brev till Rosenstein d. 7 nov. 1814 i F 830 c. 
