542 ARVID HJ. UGGLA 
Att den förstnämnda gåvan kom \'årt bibliotek till del, står 
i ett direkt samband med Rafns strävan att utom Danmark, 
och då naturligtvis närmast i de övriga nordiska länderna, vinna 
intresse och understöd för det av honom stiftade Nordisk Old- 
skriftselskabs arbeten. I sådant syfte trädde han särskilt i 
livliga förbindelser med dåvarande vice bibliotekarien J. H. 
Schröder och dennes och Uppsala universitets upplyste gjomare, 
riksmarskalken greve Claes Fleming. I »göten» Schröder 
fann han en själafrände i sina »nordiska» strävanden, och denne 
ställde redoboget sina \-idsträckta förbindelser till förfogande 
för att vinna stöd och offentligt erkännande åt Rafns verksam- 
het. Redan 1825 blev Schröder medlem av OIdskriftselskabet, 
och fyra år senare införlivades Fleming med den rad av lysande 
magnater, vilkas namn efterhand genom Rafns bemödanden 
prydde sällskapets medlemsförteckning. Själv blev denne 1827 
medlem av Vitterhetsakademien och följande år av K. Samfundet 
för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia. 
Dess ordförande var då Fleming, och i denna sin egenskap fick 
han från Rafn tid efter annan mottaga ingående redogörelser 
för Rafns egna och Oldskriftselskabets arbeten. 
Genom Schröder sökte Rafn även vinna den svenska allmän- 
hetens understöd för ett annat av sina företag, skapandet av ett 
offentligt bibliotek åt Island. »Det turde», skriver han, »kunne 
intressere ogsaa Fremmede at see dette bortfjernede Lands 
videlystne Beboere forsynede med et offentligt Bibliothek, som 
der hidtil savnedes».^ I brev under det följande året får han 
också anledning att tacka för en bokgåva, avsedd för detta bib- 
liotek. — Schröders \isade intresse för Island kvitterades också 
genom hans d. å. skedda inval som hedersledamot av det Isländske 
litergere Selskab (Bokmentafélag), en uppmärksamhet som också 
visades Fleming. 
Det understöd och erkännande, Rafn för sina strävanden 
till den fornnordiska forskningens fromma redan vunnit och än 
ytterligare önskade vinna från svenskt håll, gav honom impulsen 
till den storartade bokgåva, varom han i brev av 2 aug. 1829 
'■ Rafn till Schröder d. iS maj 1828 (UB G 263 i). 
