9 fttf at i ^ef (&mn forføinber gcnjTe/ pn&er nmn bev 
ma«ae ?51aKter i grøc. 9321) S)i)i’fnu5scn forbre 
fei* meeff Omf)i; 9 øe!i 3 ^€t) , ()t>ié egentlige »J)iem ci’e bø 
]^ø;ere iBjerge, i)øoc Øneen ligaei’ lÆiigfr. planter fra 
be {aøere Q3jergc, ljoor©neen fommcr filbigere, oggaaer 
tibligere bort, funne bi)rfe6 i frit l^anb, tbilfet l)ine 
tieppe faale. Den ^fontefpnbige fan iffc tjtrre opuiÆrfc 
foiii nof paa Denne goranbring af ‘planterne, foraarfaget 
afflimatet, Da l)anuben faaDan :^u{iDjTab jiaaer garc fec 
of en og fvimme 5trt at gjørc fievt* 
Det er mtrrfoojrDigt, fom ^orrebcvi onfører cm 
Sélanb : f,at Ørceffet .^orD paa SanDet Po^*cr jlÆrfere og: 
^afliøere enb øønber paa; Det ,f!eer unbertiben/ føjer 
^an til/, Qt @r»ee»i paa fine øteDer iffe tøer op, før ét 
Dag, Da Der intet ( 5 v(cé fué, men efter 14 , ja 
pel 12 Dage fan Der fiaaeé goDt Øra:^ l)cninioD cn 
l;øjc"*). Siarfageii berfit er tmiDlertib jl'mpel nof, og 
naar man la:gger 3)?arfe til, at øneen paa Den føiiDre 
øiDe tøer op langt fiDligere, enD paa Den norDre øiDe^ 
Pil man let funDe forflare ftg Den, efter Det fom aøereDe 
er angioet i ølutningen af Den ii6 §, l)D(lfet je^ l}er iffe 
fFal gjentage. ^tnDene, fom gjennemjlrpge De meD ©uee 
bebaffcDe ^gne, erc alminDdigen folDei’c enb elleré, mett 
Det er faljT, naar man troer, ot Øneen mebbeler Dem benne 
:^ulDe 
*) 2:ilfovrabdtgc (rffci’i’etninger om 3danb. 1752- p. 82. 0* 
føDlige i O^lanb bare Dog ogfaa gobe ©ra^gangc, 
enbog noer »eb Siébjcrgene, fom »eb ^afb»3def, ber neppe 
bør fin 5 ige i $tøjbe, og fam grce/Te Sinteren ooer 
paa biffe l^jetbe og bliu meget febe og /fore, faa at et aarigt 
Søai*/ fom ber bar gvalTct, ftgner et toaariut paa mibfe 
øteber. Øc fFiftc og ber langt ftbitgerc ftvTnber og fane 
ttbtigere ^orii , bvié øterrelfc er ufccbranltg og oveverjf 
iTcmmenbe meb bcre(> ø»nge ^n'rt. @ee Olaffené og 
93 o»cI fe né JKeife igjennem Hétanb. 2 0 * 1772, p, 939^ 
SJroii biffe Søar ogfaa boc tibligere? 
