I 
^^2 ^o^annct^e- 
iie 2imcv* Unberlæbeti 3 ?føftet meb fmaa vuitbc tuffer/ 
^cn mibtevfie Sli^ 2^3* 
3 ^'»nviøgéurt. 3 ‘pvæftero« 
S ØjcUanb : ©jøg^^røt). ^Paa ^i’øc: JJaveuvU 
^ojrcv meget nlminbcltg i dmge* 
SMomllrer i t)3?ai o^* S3egøu5c(feu af3uni. 
UDføvl. 23ef?r» S&Ubcnc (anactb.inncbe, tc øøerfte 
inbjTutte gjerue øtcnglcn (ige til ’Xyet, fom er fort og r)at 
fjelbeu over t 2 purpnrfarvcbc S3(omf!ci\ ^lomftcrSlas 
bene farvebe, og af lige ^cengbc mcb orne C 
fort, afjiumpet og frum(ligenbc. 
og a3rug: Svoben nf betitle plante finp 
en ubel)aøelia 2ugC, fom f organer, itnnr ben tørreé. %d 
Dorc 51poi()efeiv l)Oor ben er befjenDt unber SRaon of @a» 
Icp, føreé hun fro perften, uagtet ben, fom oo>*erl)oé 
iffe giocr ben øjlerlanbjte noget efter. Opløft i ^IJonb 
gtoer 3ioben en ølitm, fom er (nbotflenbc, nærenbe cg 
beftbbcr be pejle nubre flimenbe ^ingé gobe, uben ot l)otpe 
bere^. jfobelige ^’genpober. 3 bort ^oboeriger ()bor og- 
fon ben oefonomtife ©eel of S^nturbiftorien ()oi‘ funbet 
fao mange betbige 5}i;rfcre, barSlctfeiué, £unt) ogQ3er^ 
C\iU^nøffoui beoiift ben inbenlanbjle iKobé, om iffe gor- 
trin, fon bog bené lige Øobbcb meb ben perftjfe, b^^ors 
fore man iffe bar Ørnnb til at foretrÆffe benne forbiin, 
uben Det (fulbe Deere forbi ben beb tørringen inbjfrpm- 
per meget og blicer liben. Dioben of ben foregooenbe 
og følgenbe m, fom og af ben plcttebe og breb.blabebe, 
fomme olie ooereené i bere?^ øepanbbcle , og fnnue olt« 
faa ubeu gorffjel bruaeé. 
2)e opgraoeé i øDtoi, renfeé, bog uben at fomme 
i ^anb og opbvtngeé pna et luftigt ^Sr'teb, for at tørveé; 
ben Dbei’Pe ^pinbe togeé bort, ligelom og fnn ben bdl^e 
frilfe 9iob bor bruget, bo ben onben f fom er fortiaben 
