JJem^annetJe. 
209 
gor at førfTflffe øob« ^ierncr i:biMj((isr mait b« 
(!ør(!e og fmuffcjle ^tugttv, fom maae blit?« oel mobtie^ 
før De afpluffe^ , 03 bfrraa i nogen ?iD ^enlceggeé for 
et 55 in 0 ne* O^u ooerjTjever 03 uDr)uler man bem/ fajler 
ten ^ele irtbre CDirtfie * «n !?o(He, øfei* berraa 03 
omrører ter baglig meb en Ørof/ inbtil b?t er faalebe^ 
cplsjl, at5t|ernenie let fltppe øliiien. J^erpaa fomnuél 
tet i}tk 1 et aabent øolO; toori man 0?l£5er met 
nogen ^raft, faa or tet Øllntebe fan gane i'gjenuem 03 
torrfTpUe^, Ixrcfrer ubbrebeé ^lernetne tnnbt fer @0# 
len cHcr poa et lufifrit øret, l>oor be oei bør gjennem* 
tørret, ferinten 6c ^enlÆggté (tt go« oaring. 
Slgurferne bfloe cn oontagtig« fprltg ømaø oa en 
egen 2agt. De nptteS i ^)uuéf;oIbniti3en poo flere 
^aaber. 
De (lorc grønne 5tgurfer fptfe# fom Øolof/ flfaarne 
i tpnbe Øfioer, l)Oilfe rtlberebc^ i bere^ egen Øoft mco 
Olie, 53eber; Øalt 03 ^bbife. l^ffgerne anfte bem for 
tonjTelrge ot forbøje, naar be ubprcfieé* 
De mtbbclmaobtg (Tore grønne ^løurfer, af en gob 
Ringeré ^offelfe^ inbl^jggeé til øalt» Slgnrferf De ofc 
jipfleé/ tørret og lagged i et reent øreenfar/ meb Dil^ 
;^frfebirrblabe^ ^iinranfer k. / obeupoo gpbeø cn beeb 
©oltiage, og et ^oog meb nogen ^^gc poalægge^/ ot 
Slgurferne oltib funne Ovtre oocrfTpQebe of^ogen. ^fret 
Slffjolinøen b^nfojtteé be paa et foolt øteb. 
2lf be meget fmoo grønne 5lgarfcr tilbercbcl be 
foofolbtc (Sbbtfe r ^Igurfer. De bebonblfé fom De ooen« 
iiffonte, unbtogen at man tfTeber for øolilogen ooeigpber 
tem meb fogt ^iinebeife, femt til bine 5^- rnberier Icegg-JC 
55cber, SRellifer, ?D?ut!atblomme, ?ourba?rb!abr^ bel ogfaa 
grngten of ten faafaibte inbiai»)!e gor at gm 
aben X>csi» ^ 
