5cui^annet)?< 
537 
len lerfor wcb tto^en ^onft \)ar at Bringe fif at faBe fin u6c/ 
Bngefig {tramme ømag. 25en Bt()olbt cnbog Bcfranbig |ln« 
øibpgrcne, og B{c\> alDVig faa fang. øio&ené j^craabring 
vel ^urfning Beflaaev blot i, at Den bliver noget (tørre og 
mere bviD. 
^vit?e ^eflerie giver igfen veb Cufturen tvcnle 7{far' 
ter: '»Eop 0. og ø. (Ap. dulce pg Ap, rapactum 
Mil, ) ^Den fiDilc bruger man f)i)pptg(l for Deraf at rage 
baaDc ‘^op og 9tob. ^?eD (let ^prfning bliver Dcn§ iKoD 
UDen, og Den giver !un en (lor ^lop. 
Sc\cnflp. OCJ ^rug. Siffe X)efe af Den t)ifDe ^'fantc 
5at»e en iTarp/ bitter, noget frpDret ømag og Sugf, Dec 
teb en øtram&eD (fcanjTeltg ot uDtrpfre mel OrD)/ bit* 
»er ubebagelig. Stenne (tD|]e (Sgenjlab beftMer Den br;r* 
feDe iffe, b^orfor Den ogfaa er mere bebogeltg/ og et 
goDt 5?r»Derie paa Øapper og Deélige. 
Øeflerie^ Srøet ligger Itrnge i før Det fpi^ 
rer. tiDfaoer Det Derfor gjerne poa eit S0?t(ib«nf 
i »februar efter ø?aré. S'et bør faaeé tpnDt , beDÆffe^ 
fun meDct liDet 2 a 9 3orD og bolDcé bejlanDij 5 fugtigt, inD* 
til Det gaaer op, 2a?ngere b^« t 2ipril fon man paa et 
i^eeD imoD Øolen gjøre en cnDeti llDfaaeniiig of ØeUe* 
rten, bi^*^ S^oDfnoUsr Da »ide »vtre beDre til Ørag om 
Sinteren enD Den, (om faacé tiDlig. 
3 ?0?tDten af ?D?aj bitte De flørfle fplatttcr of førfle 
Øaantng btrre tjcnltgettl at forpianreø. uDfriCbe eo 
fugtig leerblanDet ^ulDjotD, fom er bel beotbejDet og 
tilforn uiiDergrabet meD gammel ØjøDning, 3 
Dont oel tilbereDt i?^eeD fttttei (planterne i orDentlige 
SlaDer i goD biDt fra bitianDcn. ^e banDeé i 'øegijtti 
Delfeii ligefom og beD inDfalDetiDe lørf . (iUevat De 
^aoe i!«Dt (tg noget frem i 
abm s>e<(, ^ omfrina 
