383 
Stenne ^Xsntc tt f<?a ut'cflanbig { S^tne 
ffcnbe til 2lnfnUet nf ØtøiMiaalc, nt bet er vnnjTcIigt at 
6effemme, i [)\)tlfen 6\(af[c ben egentlig 6ør ftaae. Xlinne 
øav ben ‘JMabé i femte .^{a(Tc. ‘PeofejT* Bc^war5 ()cnføi’cc 
ten til øtcf^tcn Holcfleum i trebie ^InjTe/ og 0 * ^lilieblat) 
fætter ben i tienbe $^ené 5 ?ove(leb giøer ben ogfaa et 
temmeligt forfljclHgt Ubfccnbe* ø?anr ben øorer i fceb 
Sorb og i ørvgge, bliøer ben meget feor, ijaf ofte lo Øtøø# 
iicinlc og meget brebe ^dfabe* øee FI. Dan, Tab. 449. <^cii 
figner bn meget ^nnb ^løøbronen (Cerattium aqvat.) [)øorfra 
ben bog jTilleé øcb fine 3 ©rifler, ueb bens longe 23 æger og 
ben fifscylcnbe jpoorig^cb poo ©tilferne* ‘pao førve og fan« 
btge ©teber bliøe 23 labc og ©tengel niiubre og 2(nfa(iet 
«f Øtøønoalene færre« ©ec Fl, Dse, Tab. 525 og Curtiø 
Fl. Lond. Tab. 69* SDiffe tøenbc cre befjenbte fom 2 if< 
atter unber S^aøn af A. decaftemon og pentlieinon* 
©ct fortfener at anmærfeS, at naar tnan bræffer ben 
frif!e ©tengel, [orner temmelig ftjør, er ben (igefom f)uuf 
inbeV. i, Ovg fan ffl)beé frem og tilbage paa en n;! "^raab, beo 
fpneS at være et 3 >imbt of Mat og goacr itfe let itu, OD^ait 
fon gjøre bette øeb ben øepenbe ‘Plnnte, uben at ©tpffct/ 
fom er ovenfor, gaaer ub beimeb» Sbette er vigtigt for 
fiologien* 
Sgcnjf. og tn iitzt bittevp 
tuen ubehagelig Urtefmag. IDen er if{?r befjeuDt font 
eti QlminDélig elRet gøDi fop Øangfuglcne« 5TDg<ében5 
unge gioe be en O^ef; fom ligaer ©pmat* ©eit 
cr ti llfruD metlem ^åarføbem 
©cit (cbéi mcb ^egjerligheb cf Øeitief; ©eben 
»rager ben; gaaret er ligeoolbigujb Den; «J)ejlen/ $©!lcl 
cg Soen aftD Deii/ men iffe mcD j!er 
