52* 
paa o\)ennæytite øteb; ^fflFrcuct 5cm fom 5 
^couBlabf* 
Sgeni?. oa SSrUfl. Øen«e ørntéartebc 53Iaiife cr 
Hiffrfdm oc^ ftn vSmaa/ uo^fet Den ofte vo^er flere 
SJ^ile fra {)aoer. J)e« cr en behagelig f53&c fer jl^rc 
^uuéDpff tfisr for :^øer/ og mo(!/ efter Stnefegicn at 
putte , Dcrre ^ m ft fuiiCt f5v>*5er. ^aafTee funbc Den 
arbefaleé til ot faaeé i (Jrumper^ ^oor intet beDre oil 
Vojee. Dxertéoprct [magte Det?/ men !c& De« tgjen falDc. 
2t?n^i(rt: ØtranD 2 :re^agc (T. marltimum L*) 
5Irtai» 6fumreDe, furcDe, crgDanKcD?* 
Fl. Dan* Tab, 306. 
øtranb Øioqrceé Bylt. Øalftna« 
^or^r iffe metqet niminbefig ocb ØtranfefantcrnC/ f» 
^jøwnpatJt.o (Toftd, vcb .^ftlfbrænberief/ pag 
Jfmager, »eb 3^nborg, Tfffene, i fKinafjobingé §j&rb K* 
SMomlIrcr i 3ani, 5a(b ^iugujl* 
Uof^rl. ^fantc (igner i bet .^efe-ben 
fcrcgaacitbe 21rr meget, tncii oDjTiKe^ lettefigen ocb følgen* 
tc: Dtoben er pectaartg, iffe fad logartet fom ben forri« 
geé. øtvaacnc meget fterre (omtrent if j^ob). tpffcre, 
f)i5(otrinbf. ^Mabcnc ^abtrinbe, mere fjøbfulbc. SMom* 
perne fibbc i et (nngt Ttp, cg cre ncefren frilfløfc, 2(rcne 
6. ^rø ef)ii fcn’e 6!dmrebe, cegbannebe, pri&ebc eller fu* 
rebe meb^^eenber oøentil, cg ttgefaa matisge trepabebe ^røe^ 
2(nmicifrt* ilinne ()ar givet ‘tegninger af ‘piantcii 
i ^ftenfpapé JJanbl* Voi. 3. 1742. T. 6. Fig. 5. 
6* (Bættitet ^ar tegnet '^tugten i: De frutl. pi, Tal\ 
34. u^an beptiper ‘frugten fom bepaaenbc af 6 ccn!am* 
rtbe grødjufe, IfdH imidevtiD iffj altib at bele 
grus* 
