1. Den öde och mörka skogen erbjuder vid sina 
sumpmarker^ ofta nog växter, som annorstädes äro 
mindre allmänna, såsom t. ex. 
Arundo cälamogrostis 
Scirptxs sylvaticus 
Campanula Cervicaria 
Calla palustris 
Carduus heterophyllus 
Hieracium paludosutn 
Gnaphalium sylvaticum 
Ranunculus Lingua 
» polyanthemus^ 
Juncus filiformis^ 
Lychnis dioica^ 
Ruhus cassius 
Equisetum limosum 
» sylvaticum 
Lycopodium annotinum. 
2. Kärrmarken vid J dm kil, fylld av Sphagnum^ 
och tuvor, som stå under vatten, frambringar likadana 
örter som det ovannämnda kärret vid Vitulsberg, 
t. ex. Carex limosa, Pedicularis Sceptrum Caro- 
linum och Utricularia vulgaris minor^, vilka för 
^ 1753: ad päludes saepe; ad har i de senare trycken bort- 
fallit. 
^ Så 1753. Senare tryck utesluta denna växt. 
® Så endast i trycket 1787. Trycken av 1756 och 1764 hava 
Juncus filiforus. 
^ Tillagd 1756 och följ. 
® Så 1753; ändrat 1756 till Hypnum scorpioides. 
® Avhandlingen 1753 upptager här jämte dessa tre Scheuch' 
zeria palustris, Ophrys corallorhiza, Ophrys päludosa och 
Equisetum limosum. 
