299 
J5 Clasf. Monadelphia. 
anfeende til lofvens figur och infågningar» I allmän- 
het åro bladen mindre glatta och kortare ån på de 
jöregående^ De år o på denna mer äggformiga ^ trub- 
bigt Jagade, ofver gråna, under hleka, oftaft isgrå 
och håriga famt något ådriga. Defs fröhus åro bå^ 
de luddna och glatta. Bladen med och Utan fiipler. 
Växer fom Vide eller i fiorlek af Plommonträd. 
H:n^ (k.i, g. I. f. oi. h.i. b-ii.) 
_ nied glatta blad, i kanten naggade och vagige. 
V. på fidl. fiållen. a. K:ls S. phylkifolia Sp. pl. oc. 
_ rned aflonga, trubbigt fAgade blad (utan nedböjd 
kant) Varierar ibland på famma gren med aflon^ 
ga och äggrunda blad: Qyijlarne glatta ^ råda, blad- 
fkaften merendels med fiipler. K:'ls S. phylicifolia / 3 - 
Sp. pl. 1442. Frohuf. ludm. 
C) — med lanfetiika och på bagge fidor gröna blad. r. n. 
Frohuf, glatta. Stam och qvifiar [cm förra. 
D) — prunifolia rned aflonga, på bagge fidor gröna 
blad, gnder håriga. Har blad fom Plommonträd , och 
ofta ^ fiåndare: firångarne 2klufne. Stundom va- 
riera bladen naggade och fågade på famma träd och 
fiändarne ej 2klufne (bifida.) 
— tenuifolia med åggrunda, glatta och fågade blad. 
V. på fandiga något fugtiga fiållen, ganfka liten., 
Bladen nåfian genom fkxnliga , i kanten med få infåg- 
ningar. K:ls S. amygdalina Utkafi af Sv. Fl. Ed. i. 
Men bör dermed ej fammanblandas. Gradvis fer man 
den tiltäga i florlek efter jordmon, och få hela phy- 
licifolise växt. Har annars mycken likhet med Sal. 
arbufcula A). 
F) — evonymifoiia med lanfetiika, glatta och fpetfiga 
nåftan helbråddade blad. V. bufkagtig. r. n, Defs blad 
likna Sal. haftata var^ C) $ fröhuf. hvitludna. 
Anm. Intet flägte varierar Jå mycket fom PihUarter- 
na. Formodeligen förekomma ock många fleve afar- 
ter i Norrlands fkogar, fom ännu äro obefiämda och 
kan hända eH del fårtjena at anfes fom färfkilta fpe- 
cies ; men jag vil häldre genom mimärkningar före- 
na dem med de förut kända, än föröka deras antal, 
få länge vi innu ej mycket känna deras färfkilta nytta. 
