3^4 ^ Clasf, Diadefphia. 
hlommor, hoggrona blad och fpflfiga JlipUr. Stjelkm 
rak, kantig: örtbladen parbladma , /kiftevifa: Små- 
bladen 6 emot hvarandra Jittande , äggrunda, läng- 
fpetjiga, glatta, K:ls KråkårUr Ö.Gothl. 
H:n. (k. I. g. i. f. r. h. ii. f. i. b. ii.) 
2 _ iuberofus (Ång-Gafs) Parbladen lanfetlikan å- 
got trubbiga: Stiplerne fpetfiga: Stjelken enkel, "k, 
V- på hår dvalls ångar, a. Bkr i Maji, ^un. med 
blårSda blommor. År mindre ån fSreg. ock bladen 
hlåaktiga, 4, 6 ajlonga, med kort Ipets, under isgrå 
Stjelken tvååggad (anceps) med hinr.aktige kanter, 
H:n. (k. I. g. 1. f.i. h. i. f. ii. b. it.) Defs rottpr kok- 
te fmaka väl och föda, kunna tjeaa til nödbröd. 
K:Is Gjokmat Smoland. 
A) — tenuifolius med froala • lanfetlika (ibland jämnhre- 
da) fmäblad: Stjelken n?got bärig. V. i Ljungmoar. 
Bladen jiundom i kanten håriga. 
3 — niger (Svart-G.) Bladen med många (12, 14) 
aflonga parblad: Stjelken. grenig. %• 
V. på högl. Jlåilen t beteshagar. Bi:r i ffun. ^'ut- 
med råda blommor: har bu/kaktigt utjeende. Svart- 
nar då den blir torkad, V arierar med ovala blad. 
K:ls Fippårter Upland. 
H:n. (k. i. g. i. f. i. b. i. f. i. b. i.) Roten är känd i- 
bland nödbröds -ämnen. 
375 PHASEOLUS, BÖNOR. 
I Phaf. vulgarif ( Stor - Bonor ) Stjelken fling- 
rande: Blommorne fitta i knippe, 2:ne parvis, 
med blomfkårm mindre an blomfodret: Frukt- 
Ikidorna hångande. O. 'f. 
H:n. År allmänt känd i trägärdar och räknas ibland de 
bäfta grönfaker : är födande utan at ge väderfpännitgar. 
K:ls dels Turki/ka bånor dels Svårdsbonor. Denna 
fenare har tunnlkajiga , . breda och i längre tid bruk- 
bara Ikidor. 
