30 
Såväl från den NO- som den NV-liga grenen utgå smärre 
utliggare åt söder, hvilkas sydliga gräns utmärkes af linien 
b — äc— b, hvilken sålunda äfven blir den allmänna nord- 
liga gränsen för den stora paleozoiska formationsbassinen i 
Förenta Staterna, bvars sydliga gräns utmärkes af linien b — 
äaC., samt vestliga af linien c — f^b. Den egentliga höjnings- 
linien i vester utgöras af den redan ofvanför anförda, i oro- 
grafiskt hänseende vigtiga zonlinien c—f^b, som går öfver 
Coloradokedjans primitivterräng. Denna stratigrafiska linie 
är dock icke öfverensstämmande med höjningslinien, utan att 
döma af den utaf Marvine (An. report of the United States 
geol. survey, 1874) upprättade stratigrafiska kartan merendels 
NO- och NV-lig. 
En särskild uppmärksamhet förtjenar den linie, som 
går utmed Förenta Staternas östra kust mellan de ofvan- 
anförda ändpunkterna på Florida och Labrador (ä 2 C och 
ä.^bca) eller mellan ä^b och bc 2 . Denna utmärker nämligen 
en kombinationskant mellan pentagondodekaëdern ABg och 
Oktaedern ABC*), samt visar sig äfven i geologiskt hänseende 
vara af stor betydelse, i det den representerar en höjnings- 
linie, som röjer sig såväl i höjningen och öfverskjutningen 
öfver de siluriska staterna af den kristalliniskt metamorfiska 
(archeiska) bildningen i New-York, som äfven i det af Dana 
(1. c. p. 423) antydda tillförene befintliga höjnings-gebitet 
utmed Förenta Staternas östra kust. Denna kantlinie står 
f. ö. till Blå bergen och dess fortsättning i staten New-York 
i samma förhållande som kantlinien bc 2 — äbc (en till dyakis- 
dodekaëdern AB 2 C 3 hörande kantlinie) till Dovre Fjeld’s och 
*) För att skilja lörmen i sin helhet från de enskilda deri ingående 
planerna kan formeln för den förra skrifvas med stora bokstäfver. 
