35 
Jemför man nu dessa riktningar med den medelriktning, 
som erhållits ur de i föregående del meddelade data rörande 
gneis-,och skifferformationens samt lagergi*anitens allmänna 
stryknings- och skiffringsriktningar, så finner man i sjelfva 
verket en ganska stor öfverensstämmelse dememellan. Medel- 
riktningen af gneisens och gneisgranitens strykning i vestra 
Finland N 60® — 70® O öfverensstämmer med äb-systemets all- 
männa riktning N 62® — 66® O, och likaså medelriktningen 
af skifferns och gneisgranitens strykning i östra Finland 
N 25® — 30® V med ab-systemets riktning N 29® 29' V. Men 
icke blott riktningen utan äfven de kristallografiska linierna 
sjelfva hafva åtminstone t. e. d. betydelse i geologiskt hän- 
seende, i det man nämligen finner linien äb — b 2 C 3 — abaCg ga 
' på gränsen mellan Letala och Wirmo socknar samt vidare 
j öfver Kuhmois samt öfver gränsen mellan Joutsa osh Gustaf 
I Adolfs socken samt ab — absCg — bcg utmed Wuoksens NV-liga 
j lopp och vidare straxt öster om Suonenjoki kyrka, således 
!i i närmaste öfverensstämmelse med de linier, som tillförene 
(1. c.) blifvit betecknade såsom gränslinier för den centrala 
I granitzonen samt de södra och östra gneis- resp. skiffer- 
I zonerna, hvilkas gränser i söder och öster åter ungefärligen 
' utmärkas af de båda andra till nämnda systemer hörande 
« linierna åb — b^Cjo — agbsCjo samt ab— a2b5Cio — baCio- Dessa 
1 tvenne sistnämnda linier äro dock af jemförelsevis mindre 
j betydelse såväl i kristallografiskt som geologiskt hänseende; 
I men af så mycket större vigt i hvardera hänseendet äro de 
j förstnämnda, i det de nämligen äro primära linier, erhållna 
j omedelbart genom sammansättning af bc 2 med resp. bc och 
! då deremot polerna b^Cio ech bgCio erhållas först genom 
^ upprepad sammansättning af b 2 C 3 och bcg med bc och c. 
! Den finska primitivterrängen företer således samma för- 
! hållande som ofvanföre blifvit visadt ega rum med primitiv- 
i 
