44 
måste antaga ett gasformigt tillstånd hos jorden såsom före- 
gående det flytande, hvilket ock såsom bekant i den Kant— 
La Place’ska theorin antages. Men icke heller här kunna vi 
stanna. Jag har i en föregående afhandling (Försök till en 
på atomvigten grundad gruppering af de kemiska elemen- 
terna; Acta Soc. Sc. Fenn. Tom X p. 415 o. f.) framhållit 
några momenter, som synas mig tala för, att de s. k. kemi- 
ska elementerna äro sammansatta af trenne i egentlig mening 
enkla ämnen Ö(=: 12), 0(=3 4), H(= 1), hvilka åter äro att 
hänföra till ethern såsom utgångspunkt. Då nämligen enligt 
Tyndall’s undersökningar af värmeförhållandena i färgspec- 
trum, en relation mellan intensiteten af värmekraften hos 
etherns partiklar måste antagas = 12 : 4 : 2 eller 6:2:1 
d. ä. = atomvigtsförhållandet hos nämnda enkla ämnen med 
abstraherande från rummet eller volymen, så kan man i sjelfva 
verket tänka sig dessa! uppkomna genom en fördelning af 
ethern i detta förhållande, på grund hvaraf man således kan 
betrakta materien såsom en bruten ether*), och den kemiska 
föreningskraften såsom den hos de söndrade delarna inne- 
boende sträfvan till återförening. Genom detta betraktelsesätt 
kan man uppfatta elementerna i enlighet med de organiska 
kolradikalerna, och sålunda förklara analogin emellan de 
förra och de sednare, såsom följande sammanställning af de 
enatomiga positiva radikalerna utvisar: 
*) Att man härvid såväl för ethern som materien måste antaga 
det dynamiska, icke det atomistiska åskådniugssättet är sjelffallet (se 
härom min afh. Om individen i mineralriket; Öfv, af Vet. Soc. förh. 
1876, p. 156). 
