52 
blifvit funna t. e. cl. i basalt, i hvilken bergart man äfven 
på andra ställen tillförene anträffat gediget jern, om ock 
blott i små korn. Under sådana förhållanden synes mig den 
enklaste förklaringen vara den, att de åtföljt basaltens erup- 
tion ur djupet genom en liknande explosiv kraft, som den 
Tschermak (1. c.) förutsätter för bildningen af meteoriterna. 
Att det på jordytan befintliga jernet vanligtvis icke är åtföljt 
af nickel eller kobolt förklaras af dessa sednare metallers 
högre spec, vigt och derföre djupare läge i jordens inre, på 
grund hvaraf nickel- eller kobolthaltigt jern endast undan- 
tagsvis kunnat komma upp till jordens yta. 
Dana anser jorden till tvåtredjedelar bestå af jern. Då 
emellertid i denna jernkärna äfven andra, tyngre metaller må- 
ste förefinnas, torde det kunna ifrågasättas huruvida icke detta 
är för högt tilltaget, och huruvida icke snarare mellan den 
af gedigna metaller bestående kärnan och den yttre, hufvud- 
sakligen af silikater bestående skorpan, hvars spec, vigt tillika 
med den förras blir lika med jordens spec, vigt (5,5), en så 
att säga neutral zon förekommer af ämnen, hvilkas spec, 
vigt kommer nära detta tal, hvarvid då jernoxidoxidul (mag- 
netit) och svafveljern (pyrit) företrädesvis skulle ifrågakomma, 
såsom egande en spec, vigt af omkr. 5 samt hvardera upp- ' 
komna af jernet och såsom hvardera men isynnerhet den sist- 
nämnda varande ytterst allmänna i den archeiska formatio- j 
nens gneis och gneisgranit. Det är så mycket sannolikare [ 
som svaflet vid alla vulkaniska företeelser och deras efter- | 
verkningar såsom svafvelsyrlighet och svafvelväte spelar en 
så betydlig rol, att man kan säga, att hvad syret är för de 
på jordens yta förekommande processerna, det är svaflet för j 
de underjordiska. Också är svaflet i enlighet med det ofvan- j 
nämnda elementarsystemet att härleda direkte från syret ^ 
(S = O 2 ), och man kommer sålunda äfven här från tvenne 
