26 
iiiotsvaraiide linieii ab — i NO-systeiiiet. Den går näin- 
ligeii öfver Teutoburgerwald — Thüringerwald — Böbmerwald 
sträckningen från polen b4C-, (27^; 5P 21') tili ab^Cio, (33^ 21'; 
47^ 50'), och öfverensstämmer sålunda med det af Elie de 
Beaumont s. k. Thüringerwaldsystemet; ab — b4C5 : b — c är 
nämligen rz N 52'* 1' V, hvilket temligen nära öfverensstämmer 
med den af Elie de Beaumont antagna riktningen N 50'* V ; 
tar man lutningen mot den öfver Fichtelgebirge strykande 
meridianen blir öfverensstämmelsen, såsom man grafiskt kan 
öfvertyga sig om, nära nog fullkomlig. Detta system, som 
af Giimbel (Geogn. Beschr. des Königreichs Bayern II p. 203) 
betecknats såsom det Hercyniska till skilnad från Erzge- 
birgersystemet, är enligt denna författare i Böhmerwald icke 
enkelt, utan utgöres af två eller tre riktningar: en i NNV, 
en i NV (den egentliga Hercyniska linien) och en i VNV 
(Den Boijska linien). Undersöker man nu dessa stratigrafiska 
riktningar i afseende på deras förhållande till de kristallogra- 
fiska, så finner man, att de närmast kunna uttryckas genom 
resp. zonlinierna ab.2 — 0304, ab— b4C5 samt a.2b — bäC^, hvilka 
luta mot b — c N 32'* V, N 52'^ V och N BO'* V. Dessa riktningar 
afskäras och begränsas af NO-systemets linier, nämligen, utom 
de öfver Erzgebirge och Mähriska bergsträckningen gående, 
af riktningar öfverensstämmande med linierna äb— byCy, äb- 
bgCio och äb — bioCii, af hvilka den första och den sisnämnda 
äro af Giimbel särskildt utmärkta genom streckade linier^ 
alldenstund de icke blott särskilja den i VNV, strykande 
gneisen från den i NNV samt den i NV utan ock längre österut 
bilda gränserna för den Böhmiska silurbassinen. Genom kon- 
flikten mellan dessa NV- och NO*riktningar uppkomma på 
flere ställen större och mindre ellipsoidiska eller kretsformiga 
skiktsystem hos gneisen, hvilka synas vara analoga med de i 
Erzgebirge förekommande. I allmänhet kan man, såsom äfven 
