21 
en N -S (i Paraguay) ocii en O— V-lig i Parana strykande 
bergsträckning; samt slutligen ^41)203 ( 33 ^ 51 ' sy dl. lat.), som 
ligger tätt invid SO-kusten. 
En pol hörande till samma form som den sistnämnda, 
a4b2Ö3, är på analogt vis belägen i afseende på Nya Holland, 
i det den ligger invid den södra kusten af dess vestra del; 
ungefär i midten af denna del befinner sig a2bc, och i den 
östra delen förkomma abc i söder och a2b2C i norr. 
Den symetri, som ofvanföre antyddes förefinnas hos 
Europa och Afrika i afseende på förhållandet till de kristallo- 
grafiska zonlinierna, eller hvilket är detsamma till axlarna, 
visar sig vid en närmare granskning i stort taget äfven hos 
de öfriga verldsdelarna. Den på andra sidan om Europa — 
Afrika belägna delen af jordklotet, eller den af Stilla Ocean 
betäckta, visar denna symetri särdeles tydligt, isynnerhet i 
sin nordliga del. Denna innefattas nämligen mellan zon- 
linierna a — abc — bc2 — äbc— ä, hvartill kommer, att den in- 
böjning på Asiatiska kusten, som bildas af Ochotska hafvet, 
och som upptages af det triangulära segmentet abc — abc2-~ 
bc2 äfven har sin motsvarighet på den Amerikanska sidan, 
med den skilnad, att den sednare är mera öppen, under det 
att den förra är delvis stängd med öar, hvilket f. ö. kan 
sägas vara förhållandet med hela kuststräckningen på båda 
sidor om Stilla Ocean, i det att den vestra sidan är betäckt 
med öar, under det att den östra är temligen fri derifrån, 
och hvilket kan sättas i samband med det ofvanför nämnda 
förhållandet af vattnets sannolika större inflytande på konti- 
nenternas vestra sidor än på de östra. Man finner sålunda, 
att norra hälften af Stilla Ocean hufvudsakligen inneslutes 
inom linierna c — abc — ab och c — äbc — äb, hvilkas fortsätt- 
ningar till c äfven i stort taget kunna sättas såsom gränslinier 
för den södra hälften, i det att den egentliga polynesiska 
