20 
ling samt bergsträckningen i Annam och Birma), motsva- 
rande de strålformigt utlöpande zonlinierna; a^bc.^ (143^ 34' 
long.) slutligen utsänder zonlinier och bergsträckningar åt 
SSO (Korea), åt VSV samt åt NO. 
Den analogi, som ofvanför blifvit antydd vara rådande 
mellan Asien och Nordamerika i afsende på zonlinierna, visar 
sig ännu tydligare vid en betraktning af de derpå befintliga 
polerna. De tre i kristallografiskt hänseende vigtiga polerna 
på linien c — a. 2 b hafva sin fullkomliga motsvarighet i Nord- 
amerika. Sålunda utgör ä. 2 bc. 2 , som ligger invid Laramie 
Peak, vändpunkten mellan den i N — S löpande Sierra Madre 
och de i NNV gående Klippbergen. ä 4 b 2 C 3 längre söderut 
är likaså en spridningspnnkt för bergsträckningar i olika 
riktningar, ä. 2 bc är, såsom belägen tätt invid den SV-ra kusten 
vid mynningen af California viken, en gränspunkt likasom på 
andra sidan r^c belägen på Floridas södra ända samt iubc;} 
(323^34'; 53^18') invid ostligaste hörnet af Labrador. Hvad 
slutligen polen ac beträffar, så visar sig dess stora betydelse 
först vid en betraktning af de egentliga geologiska eller strati- 
grafiska (geotektoniska) förhållandena. 
Såsom redan ofvanföre blifvit antydt utgör i Sydamerika 
hexaöderpolen ä den vigtiga gräns- och tillika vändpunkten 
för Anderna vid Quito. Den andra vändpunkten i Bolivia 
bildas af ikositetraëder-polen ägbc (315^ 26'; 17^^ 33' j. De 
öfriga för Sydamerikas orografi företrädesvis vigtiga polerna 
befinna sig på linien ä-^b— ö (323^ 34'). Och motsvara dem, 
h vilka såsom ofvanföre visats äfven för Afrikas, Asiens och 
Nordamerikas orografi äro af framstående betydelse: nämligen 
ä. 2 b, som kan betraktas såsom utgångspunkt för Guyanas 
bergskedjor; ri 4 b 2 Ö, som ligger i den bergiga trakten Matto 
Grosso på en ort, hvarifrån bergskedjor strålformigt utgå 
åt N, NO, SO, S och V; äabc, som ligger i hörnet mellan 
