85 
selkä: nämligen Siiomenselkä, Kainunselkä samt höjdsträck- 
ningarna på ömse sidor om Kemi elfs nedre lopp. Såsom 
jag på flere ställen varit i tillfälle att öfvertyga mig om stå 
dessa höjdsträckningar i förbindelse med eruptiver, företrä- 
desvis basiska, hvilkas uppkomst sålunda äro att hänföra till 
uppresningen af nämnda sträckningar, hvarigenom en kom- 
munikation mellan det inre och yttre framkallats. Ju större 
och mägtigare dessa höjdsträckningar äro, desto mägtigare 
synas äfven i allmänhet de åtföljande eruptiverna vara, såsom 
man t. ex. kan finna vid jemförelsen mellan den Skandina- 
viska fjällryggen samt Ural och de finska höjdsträckningarna. 
Under det att med aflagringen och uppresningen af den 
huroniska formationens strater den geologiska utvecklingen i 
vestra Finland i det närmaste var fulländad, om man näm- 
ligen abstraherar från den enligt all sannolikhet kambriska 
sandstenen i vestra delen af Björneborgs län, så fortsattes 
antagligtvis sedimentbildningen utan afbrott i de östra och 
nordliga delarna af landet, åtminstone till en del, hvarigenom 
den i dessa trakter på fiere ställen ganska mägtiga tako- 
niska qvarziten bildades, eller med andra ord landets bild- 
ning visar sig hafva försiggått från SV till NO, hvilket synes 
stå i samband med den ofvanantydda bildningen af jordytan 
företrädesvis från V till O. Till en början, under den lau- 
rentiska perioden, var hufvudsakligen blott den södra kust- 
sträckan och enskilda delar af den vestra öfver hafvet, sedan 
följde höjningen af de inre delarna och slutligen de östra 
och nordliga t. e. d. I dessa sistnämnda var sålunda antag- 
ligtvis depressionen större än i de södra och vestra, men i 
det denna småningom äfven här minskades genom jordytans 
fortsatta höjning, öfvergick den härstädes företrädesvis af ler- 
skifferarter bestående huroniska formationen, hvilken sålunda 
föimtsätter en djupare ailagringsbassin, i den lakoniska, hvars 
