105 
grad nytt skick att man på flere håll först från denna tid 
velat räkna en vetenskaplig kemi. Då, om någonsin, var 
det nödvändigt för en vetenskapsman, som verkligen skulle 
vara det i ordets egentliga betydelse, att genom egna ar- 
beten söka bilda sig en egen öfvestygelse och härigenom 
verksamt bidraga till besvarandet af de sig alltjemt ökande 
spörjsmålen i vetenskapens vigtigaste punkter. Såväl i teo- 
retiska som i praktiskt-experimentela arbeten deltog Gado- 
lin i diskussionen om dessa: redan hans första afhand- 
lingar visa att han fullt sjelfständigt dömde häri. Han upp- 
ställde en teori för förbränningen — denna hufvudpunkt både 
i Lavoisiers .och Stahls lära — hvilken blef af en stor be- 
tydelse för öfvergången från de äldre’ till de nyare åsig- 
terna. Han utförde utmärkta experimentela arbeten, som till 
följe af det ljus han genom undersökningen af ett specielt 
ämne kunde kasta öfver grupper af större omfattning, blefvo 
af en verklig betydelse för vetenskapen. Han införde en 
ny analytisk metod som sedermera icke litet gagnat den 
kemiska analysen. Hans allra tidigaste arbeten i värme- 
läran beröra ett ämne som då var alldeles nytt och han 
behandlade det så, att dessa arbeten ännu i dag som är i 
vissa afseenden kunna kallas mönstergiltiga. Höjdpunkten 
af hans vetenskapliga verksamhet infaller mellan åren 1788 
och 1803. Under denna tid publicerade han en mängd af- 
handlingar som öfverallt skulle berättiga honom till den stör- 
sta aktning. Den senare perioden af hans lif vid universitetet 
(1804 — 1827) kan icke uppvisa arbeten af lika stor vigt. Väl 
framträder under denna period lika mycket och kanske ännu 
mera hans ordnande och systematiserande ande, men de re- 
sultater till hvilka han kom och de teorier hvilka han upp- 
ställde, ehuru i och för sig på grund af förhanden varande 
fakta temligen berättigade, lyckades dock aldrig vinna någon 
