106 
uppmärksamhet, emedan alldeles samtidigt med dem arbeten 
och teorier af andra män offentliggjordes, som ännu bättre 
än Gadolms tolkade de kemiska företeelserna. I alla fall 
visa dessa arbeten (jag menar här de tvenne som han utgaf 
om den kemiska teorin i dess helhet) hans förmåga att se 
sakerna i stort och hans teori utgår ytterst från samma 
grundtanke som i den af Berzelius deråt gifna utveckling 
blef af ett så stort inflytande på kemin. Gadolms experi- 
mentela arbeten under denna senare tid äro icke många 
och af ett alldeles underordnadt intresse, hvartill orsaken 
åtminstone delvis får sökas i hans med åren tilltagande 
närsynthet och i det ökade arbete, som ledningen af de 
praktiska öfningarna å laboratoriet fordrade. 1 alla sina 
arbeten framhåller han dock på det uttryckligaste att stödje- 
pelaren för alla resonnementer måste vara experimentet, 
att spekulationer utan stöd af experimenter äro fullkomligt 
värdelösa. Sjelf har han äfven utfört flere experimentela 
undersökningar som af de mest kompetente domare fram- 
hållits såsom något alldeles utmärkt. För öfrigt framstå 
alla Gadolins skrifter genom sin klarhet och konseqvens, 
likaledes besitter han en ovanlig förmåga att inom ett mycket 
litet omfång sammantränga vigtiga resonnementer, utan att 
tydligheten likväl deraf skulle lida. I många af de drag 
som utmärka hans vetenskapliga karakter finner man spåren 
af det intima förhållande i hvilket han stod till Bergman 
och Scheele. 
Utom sin egentliga vetenskap, kemin, hade Gadolin 
grundliga insigter i matematiken, fadrens älsklings-veten- 
skap, och förvånade, såsom hans son säger, ofta äfven mate- 
matici genom den lätthet, hvarmed han uppställde formler 
till lösningen af ganska invecklade problemer. Såsom fysiker 
har han förvärfvat sig ett i värmeläran oförgätligt namn; 
