107 
såsom mineralog är deremot hans betydelse, så när som på 
ytterjordens upptäckt, temmeligen ringa. De flesta af hans 
arbeten äro skrifna på latin, endast de i svenska vetenskaps- 
akademins handlingar intagna, ett par disputationer och inled- 
ningen till Chemien på svenska samt några på tyska. I sina 
svenska skrifter framstår han såsom en utmärkt svensk stilist 
och är i detta afseende en värdig föregångare till den store 
Berzelius. Hans polemik är utmärkt genom den humana ton 
och den aktning för motståndaren som der är rådande till 
och med då han af denne blifvit bemött med bitterhet och 
ovilja. För honom hade vetenskapen intet att skaffa med 
personen; gick blott sanningen fram var det för honom lik- 
giltigt hvem verlden nämnde som dess upptäckare i ett eller 
annat fall; också har jag aldrig funnit honom invecklad i 
någon prioritets strid, ehuru tillfälle dertill icke skulle hafva 
saknats. 
Vid tilltagande ålder, då han redan hade upphört med 
all literär verksamhet, följde han dock fortfarande med 
kemins framsteg så vidt de afhandlades i svenska veten- 
skapsakademiens handlingar och årsberättelser, men för öf- 
rigt idkade han inga alvarliga studier i denna vetenskap, 
ehuru han till sin höga ålderdom, så länge hans synförmåga 
sådant medgaf, ihärdigt nu som förr sysselsatte sig med läs- 
ning i hvarjehanda ämnen*). 
Om hans verksamhet som universitetslärare har jag icke 
kunnat förvärfva mig någon tillfyllest görande kännedom. Att 
han allvarligt uppfattade sina pligter såsom lärare och att 
han sträfvade att bibringa den studerande ungdomen intresse 
för kemin, anser jag dock mig med bestämdhet kunna påstå. 
Detta framgår af den, i jemförelse med hvad före honom var 
*) Meddelande från hr kaptenlöjtnanten N. Å. Gadolin. 
