no 
för den tredje sällskapets guldmedalj om 20 dukaters vigt. 
I denna sista afhandling uttalar han mycket liberala åsigter: 
han ifrar for afskaffandet af skråväsendet och skyddstullar, 
föreslår expositioner, inrättandet af kreditanstalter för indu- 
striidkare, med mera dylikt. Till slöjdkunnighetens upp- 
hjelpande föreslår han slutligen inrättande af slöjd- och 
manufakturskolor i största skala. Såsom ett bevis på hans 
skarpa blick äfven i dylika frågor må anföras, att han på- 
pekar det Tammerfors af naturen tycktes vara ämnad till 
hufvudsäte för mekaniska verk i Finland, att ifall pappers- 
tillverkning någon gång hos oss skulle blifva en stadsmanu- 
faktur ingen Finsk stad dertill vore mera lämplig än just 
Tammerfors. 
Uti den år 1803 i Åbo utgifna, i så många hänseenden 
anmärkningsvärda. Allmänna Litteraturtidningen var äfven Ga- 
dolin en ifrig medarbetare; hans artiklar äro förtecknade af 
W. Lagus"^), bland dem må anföras en utförlig anmälan af 
Fourcroys ”Système des connoissances chimiques“. 
En man med Gadolins utmärkta förtjenster skulle na- 
turligtvis vinna erkännande af sin samtid. För sin veten- 
skapliga verksamhet fick han emottaga många betygelser af 
aktning och vördnad. Sålunda blef han inkallad till ledamot 
af följande literära och vetenskapliga samfund: vetenskaps- 
akademien i Dublin (1788), vetenskapsakademien i Stockholm 
(Febr. 1790), vetenskapssocieteten i Upsala (den 29 Okt. 1791), 
Academia naturae curiosorum (1795 under namn af Olym- 
piodorus)^ Société de Medécine, Chirurgie et Pharmacie de 
Bruxelles (1795), Vetenskapssocieteten i Göttingen (25 Nov. 
*) Bidrag till kännedom om Finlands natur och folk hft. 24 sidd. 
15, 16. 
