115 
tillfälliga mag oordningar antingen'rhabarber eller sura drop- 
par, som han sjelf tillverkade. I sin diet var han mycket or- 
* dentlig: en kopp kaffe om morgonen, till frukost ett glas mjölk 
och en smörgås, en tarflig middag, hvartill han tog en liten 
aptitsup honingsbränvin, en kopp kaffe på e. m. och till 
qvällarna ett glas ölost med smörgås. The dracks endast 
undantagsvis. Han var stark tobaksrökare, men vid tillta- 
gande ålder minskades småningom pipornas antal om dagen, 
så att han under de senare åren endast rökte en morgon- 
pipa. Han var mycket närsynt, hvilket mer och mer tilltog, 
så att han på ålderdomen icke ens kunde igenkänna sin om- 
gifning, utan att se den helt nära ansigtet. Han nyttjade 
aldrig glasögon och kunde dock ända till senaste tiden läsa 
den finaste stil, likväl med boken tätt invid ögonen”. 
„I lugn framlefde han de tvenne sista decennierna af 
sin lefnad och så länge hans synförmåga tillät honom, att 
sysselsätta sig med lektyr, hade han äfven trefnad af lifvet; 
men, då hans syn under de par sista åren ej vidare tillät 
honom denna sysselsättning, blef tiden honom lång, hvilket 
väl till någon del afhjelptes derigenorn att hans omgifning 
läste högt för honom. Detta fyllde dock icke hans kraf på 
I sysselsättning, hvarföre han mången gång yttrade sin önskan 
att snart blifva förflyttad till en annan verld.“ 
„Vid 84 års ålder träffades han af en svår tillstöt. Då 
han en vintermorgon i mörkret skulle gå ut, lärer han 
j troligen fått ett svindelanfall, ty han träffades efter en län- 
j gre stund liggande i snön med bart hufvud från hvilket 
;| kalotten affallit. Inburen medvetslös insjuknade han häf- 
^ tigt uti inflammation. Då läkare tillkallades, ville han på 
j intet vis intaga medicin och kunde endast med möda öf- 
I 
j vertalas till de förordnade blodtÖmningarne. Oaktadt den 
j höga åldern hade dock hans starka natur kraft att öfver- 
