135 
grader emellan den absoluta nollpunkten och kroppens smält- 
punkt, c och c' kroppens specifika värme i flytande och fast 
tillstånd samt l dess latenta värme 
^ ^ = -r 
c — c 
eller (Z t) {c — c ) — l 
hvilket är intet annat än Persons formel. Gadolin hade så- 
ledes, mer än femtio år före Person kommit till precis samma 
uttryck, som denne. 
Dessa allmänna betraktelser lade han till grund för be- 
stämningen af isens latenta och specifika värme samt beräk- 
nade häraf den absoluta nollpunkten. Försöken utfördes i 
ett rum hvars temperatur så nära som möjligt öfverens 
stämde med den härvid använda snöns. Det för försöket be- 
stämda vattnet uppvägdes och uppvärmdes i ett tunnt käril 
af jernbleck med spritlampa till den önskade temperaturen. 
Efter blandningen utröntes genom vägning huru mycket vatten 
vid uppvärmningen hade gått förloradt genom fördunstning 
och huru mycket som qvarstannat. Då rummets temperatur 
alltid var lägre än blandningens, måste dennas temperatur 
kontinuerligt aftaga, hvarföre Gadolin efter blandningen ob- 
serverade värmegraden vid slutet af den första, andra, o. s. v. 
ända till den nionde minuten, för att bestämma värmeförlu- 
sten under hvarje enskild minut och den härigenom nödvän- 
diga korrektionen. Till experimenterna begagnades tvenne 
käril, af h vilka det ena inrymde 40, det andra 20 lod vatten 
och vid beräkningnn af försöken iakttogs naturligtvis en kor- 
rektion för deras inverkan. 
Efter att hafva gjort några preliminära undersökningar, 
huruvida någon skillnad med afseende på värmet skulle 
ega rum emellan snö och is, hvarvid han fann att verkan i 
båda fallen blef densamma, anställde Gadolin enligt nu be- 
