140 
naturligtvis en i högsta måtto noggrann bestämning af vatt- 
nets latenta värme är ett oeftergifligt vilkor. 
Äfven vattenångornas latenta värme bestämde Gadolin 
medelst en af honom förbättrad afkylningsapparat genom att 
observera den värmegrad hvartill en gifven qvantitet vatten- 
ångor uppvärmde det för deras kondensering nödiga kyl- 
vattnet*), således samma metod som Rumford använde. Han 
fann härigenom att en del kokbeta vattenångor innehålla så 
mycket värme som fordras att upphetta 5,282 delar fryskalt 
vatten till kokning. Det nyare af Despretz funna värdet 
härför är 5,40*'^}. 
*) Sv. vet. akad. haiidl. 1791 s. 211 — 213. 
**) Daguin, Traité de physique II, s. 371. 
Tabell öfver det specifika värmet enligt bestämningar af 
! 
Wilcke 
1 Kirwan. 
Gadolin 
Lavoisier 
& 
Laplace 
Dulong & Petit, 
Régnault, Kopp, 
Neuman, m. fl. 
Vatten .... 
1, 
1, 
1, 
1, 
1, 
(0,0557, DP. 
^9 
0,082 
— 
— 
! 
1 0,0570, R. 
[0,0560, Kp. 
As 
— 
— 
0,084 
— 
0,0814 R. 
Au . . 
O,050 
— 
— 
— 
0,0298 DP. 
0,0324 R. 
Bi 
C (pulvis e carh. 
0,043 
0,0288 DP, 
0,0305 Kp. 
0,038 R. 
bet. Gad.) 
— 
— 
0,395 
— 
0,241 R. 
Cu 
0,114 
— 
— 
— ■ 
0,0949 DP, 
0,0930 Kp. 
,, cusum . . . 
— 
— 
0,097 
— 
0,0935 R. 
„ fusum . . . 
— 
— 
0,099 
— 
0,0952 R. 
(0,1100 DP. 
Fe 
0,126 
0,125 
0,114 
0,109985 
1 0,1138 R. 
1 0,112 Kp. 
