151 
1 den femte klassen är bland alkalierna äfven ammo- 
niaken upptagen, ehuru genom Scheeles och Berthollets arhe- 
ten dess sammansättning till fullo hade blifvit utredd. Gadolin 
påpekar det egendomliga uti att en sålunda bevisligen sam- 
mansatt kropp räknas ibland de enkla. Författarne till no- 
menclaturen anföra såsom orsak härtill den stora analogie, 
som eger rum emellan de fixa alkalierna och ammoniaken, 
äfvensom den senares förmåga att kunna osönderdelad öfvergå 
från en förening till annan*). 
De af dessa enkla kroppar sammansatta föreningar in- 
delas i nomenclaturen åter i fem grupper. Den första uL 
göres af de enkla kroppar som genom förening med värmet 
uppträda såsom permanenta gaser: syrgasen, vätgasen, qväf- 
gasen [och ammoniakgasen]. Den andra innehåller de enkla 
ämnenas föreningar med syret, neml. vattnet, syrorna och 
baserna. Den tredje gruppen består af de syreföreningar, som 
vid vanlig temperatur och tryck uppträda i gasform ; den 
fjerde af syrornas föreningar med baserna d. ä. salterna och 
den femte af de föreningar emellan de enkla ämnena som 
icke innehålla syre**). 
Angående de af dessa grupper som innehålla syreföre- 
ningar hänvisar Gadolin till sina föregående yttranden och 
uttalar sig här endast om lämpligheten af de föreslagna nya 
namnen. Då hans förslager till ändring häri aldrig vurmo 
någon användning och då han sjelf i sina egna afhandlingar 
fortfarande begagnade den Lavoisier ska nomenclaturen, så 
torde någon redogörelse för dem här icke vara af nöden. 
*) Nom. cliim. s. 73. 
**) Nomencl. cliim. s. 88 — 108. 
