159 
iiietallsyrorna uppkomma genom metallers förening med en 
större mängd syre och att orsaken till all surhet (causa omnis 
aciditatis) ligger hos lifsluftens basis — hvarigenom han öfver- 
gifver sin i anmärkningarne emot den antiflogistiska nomen- 
claturen uttalade åsigt. Men han anser likväl, att, då dittills 
ingen metallsyra blifvit framstäld utan saltsyra, det möjligen 
kunde vara fallet att metallsyroina hafva sur reaktion en- 
dast genom en förorening af saltsyra*). -- Angående rätta na- 
turen af de irreduktihla metallkalkerna, till hvilkas irredukti- 
bilitet de flesta kemister ansågo en för långt gången för- 
bränning vara orsaken, förmodar Gadolin att de äro irreduk- 
tibia icke i följd af en större mängd absorberadt syre, utan 
deraf att uti dessa metallkalker ännu kunde finnas ett annat 
ämne som icke med reduktions medel eller eld kunde ut- 
drifvas**). 
Afhandlingen „De natura salium simplicium“***) be- 
handlar de s. k. enkla salterna, d. v. s. syrorna och alkalierna. 
Syrorna indelas i mineralsyror, vext- och djur-syror; alka- 
lierna omfatta endast de tvenne s. k. fixa alkalierna, kali 
och natron samt ammoniaken. För alla dessa genomgås de 
mest utmärkande och karakteristiska egenskaperna, hvarvid 
Gadolin visar sig hafva lemnat allt flere af sina skiljaktig- 
heter från den antiflogistiska teorien, så åsigterna om orsa- 
ken till metallsyrorna, om kolet och kolsyrans natur, m. m. 
likasom han numera äfven antager namnet oxygenium fÖr 
syret. De syror hvilkas sammansättning ännu icke var fullt 
känd, såsom bor-, salt- och fluor- syran, undantager han dock 
från den allmänna regeln om syret såsom orsaken till syrorna. 
D De natnra metall. I, s. 2 i. 
He nat. metall. II, s. 11. 
***) Åbo 1795. 
