160 
En systematisk framställning af hela kemien lemnar 
Gadolin 1798 uti sin specielt för de studerandes belief ut- 
arbetade „Inledning til Chemien“, den första orginal-lärobok 
som på svenska utkommit i det Lavoisier ska systemets anda. 
Den är uppgjord efter Fourcroys „Philosophie chimique“, 
en på denna tid allmänt känd och begagnad lärobok, af 
h vil ken några år förut (1795) utkommit en svensk öfver- 
sättning, som dock helt och hållet var misslyckad, I mycket 
följer Gadolin här Fourcroy^ men han har likväl i sitt ar- 
bete infört en mängd förändringar och tillägg, som berättiga 
oss att nästan uteslutande tilldela det åt Gadolin. I de för- 
sta kapitlen behandlar han värmet, lyset och luften, hvarvid 
han om förbränningen fasthåller sin ofvan omtalade modifi- 
kation af Lavoisiers förbränningsteori. Det fjerde kapitlet 
innehåller läran om de bränbara kropparne, till hvilka han i 
motsats till Fourcroy äfven för yväfvet. Metallerna indelar 
han, också häri skiljande sig från denne, i fyra klasser, den 
första innefattande de osmältbara eller högst svårsmälta me- 
taller, som då de äro förbrände med möda kunna återbrin- 
gas i metallform. Hit höra Titan, Uran, Molybdén, Volfram 
och Mangan. Till andra klassen räknar han spröda eller 
halfsmidiga metaller, som .vid vanliga eldgrader kunna brin- 
gas till smältning och lätt förbrännas, neml. Arsenik, Kobolt, 
Vismuth, Antimon, Nickel, Zink och Tellur. Till tredje klassen 
föras de smidiga metaller som lätteligen förbrännas i luf- 
ten, Bly, Tenn, Jern och Koppar. Slutligen höra till den 
fjerde klassen de smidiga metaller som svårligen uti luften 
kunna förbrännas, men som tvertom genom blotta eldens 
verkan återfå metallisk natur sedan de blifvit försatta i brändt 
tillstånd, d. ä. Qvicksilfver, Silfver, Guld och Platina. Här- 
efter öfvergår han till framställningen af vattnets, syrornas, 
jordarternas och alkaliernas kemi samt sammanför till en 
